ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2020 року м. Херсон
справа № 657/1211/19
провадження № 22-ц/819/740/20
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В., 
суддів: Бездрабко В.О.,
Приходько Л.А.
секретар Кутузова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рис України» на ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 06 березня 2020 року, у складі судді Максимовича І.В., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рис України», Державного реєстратора Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року адвокат Дудченко В.М., діючи в інтересах ТОВ «Таврида-Плюс», звернувся до суду з позовом до ТОВ «Рис України», Державного реєстратора Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради Кравченко Тетяни Валеріївни, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора. 
В обґрунтування поданого позову зазначив, що 09 листопада 2009 року між ТОВ «Таврида Плюс» та ОСОБА_2 , правонаступником якого є його спадкоємець ОСОБА_1 , укладено договір оренди землі щодо земельних ділянок кадастрові номери 6523255100:19:013:0041, площею 2,4655 га та 6523255100:19:013:0036, площею 0,7646 га, які знаходяться в межах Каланчацької селищної ради та являються землями сільськогосподарського призначення. Договір зареєстрований у Херсонській регіональній філії Центру Земельного Кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09 листопада 2009 року за №040973300184.
У 2017 році ТОВ «Таврида-Плюс» стало відомо, що не зважаючи на чинність договору оренди 20.03.2017 року ОСОБА_1 під впливом обману зі сторони ТОВ «Рис України» уклала з вказаним товариством договір оренди земельних ділянок, які вже перебували в оренді у позивача і який у подальшому мав першочергове право на пролонгацію договору оренди після спливу строку його дії.
23 жовтня 2019 року представником позивача подана заява про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Рис України», вчиняти дії щодо фактичного користування земельними ділянками, в тому числі, але не виключено - здійснювати оранку, дискування, культивацію земельних ділянок, посів, оброблення на земельній ділянці, кадастровий номер - 6523255100:19:013:0041, площею 2,4655 га та земельній ділянці, кадастровий номер - 6523255100:19:013:0036, площею 0,7646 га, які знаходяться в межах Каланчацької селищної ради.
Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 24 жовтня 2019 року, яка постановою Херсонського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року залишена без змін, заява про забезпечення позову задоволена в повному обсязі.
31 січня 2020 року ТОВ «Рис України» подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду 24 жовтня 2019 року.
В обґрунтування необхідності вчинення наведеної процесуальної дії ТОВ «Рис України» зазначило, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд не врахував, що згідно наявних у справі доказів проведена державна реєстрація договору оренди землі між ТОВ «Рис України» та ОСОБА_1 (спадкоємицею ОСОБА_2 ) і цей договір є діючим, а договір оренди землі між ТОВ «Таврида-Плюс» та ОСОБА_2 не може бути продовженим та закінчив свою дію, при цьому у зв`язку із відсутністю в нього державної реєстрації договір є лише укладеним. Крім того, застосований судом спосіб забезпечення позову прямо перешкоджає здійсненню господарської діяльності товариства як сільгоспвиробника. 
Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 06 березня 2020 року, у задоволені клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Рис України», суд виходив з того, що викладені підстави скасування таких заходів у зазначеній заяві не дають суду підстав, відповідно до ст. 158 ЦПК України, скасувати вжиті ухвалою Каланчацького районного суду від 24.10.2019 року заходи забезпечення позову. Крім того, суд зазначив, що Факт закінчення термінів дії договору оренди, укладений між Т ОВ «Таврида - Плюс» та ОСОБА_3 - не змінює суті предмету позову, тому не вбачається виникнення будь-яких нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову, а лише вбачається намагання представника відповідача використовувати земельні ділянки до завершення повного циклу обробки земель.
В апеляційній скарзі ТОВ «Рис України», просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення заяви, посилаючись на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову не відповідають обставинам справи та зроблені без врахування того, що вжиті заходи забезпечення позову порушують права товариства на володіння та користування спірними земельними ділянками.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Із надісланих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо дійсності договору оренди землі, укладеного 20.03.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Рис України», предметом якого є право використання земельних ділянок кадастрові номери 6523255100:19:013:0041, площею 2,4655 га та 6523255100:19:013:0036, площею 0,7646 га, які знаходяться в межах Каланчацької селищної ради, за наявності укладеного 09 листопада 2009 року договору оренди землі між ТОВ «Таврида Плюс» та ОСОБА_2 , правонаступником якого є його спадкоємець ОСОБА_1 ..
Ухвалою від 24 жовтня 2019 року суд першої інстанції за заявою представника позивача забезпечив позов шляхом заборони ТОВ «Рис України» вчиняти дії щодо фактичного користування земельними ділянками, в тому числі, але не виключно - здійснювати оранку, дискування, культивацію земельних ділянок, посів, оброблення на земельній ділянці, кадастровий номер 6523255100:19:013:0041, площею 2,4655 га та земельній ділянці, кадастровий номер 6523255100:19:013:0036, площею 0,7646 га, які знаходяться в межах Каланчацької селищної ради.
Зазначена ухвала суду про забезпечення позову постановою Херсонського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року залишена без змін.
Вирішуючи питання про забезпечення позову у обраний позивачем спосіб, суди виходили з того, що представником позивача наведено достатні підстави для забезпечення позову, надано належні відомості про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що може призвести до порушення прав позивача у разі задоволення позову.
Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Норми процесуального права не містять переліку підстав для скасування заходів забезпечення позову та передбачають, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (частини сьома- дев`ята статті 158 ЦПК України).
Отже, інститут забезпечення позову направлений на досягнення кінцевого результату - забезпечення реального виконання судового рішення у випадку пред`явлення обґрунтованого позову та ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).
Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що скасування заходів забезпечення позову в порядку, встановленому статтею 158 ЦПК України, до ухвалення рішення по суті спору можливе лише в тому випадку, якщо застосований судом захід забезпечення позову є неефективним, або необхідність в цьому заході відпала.
Законність та обґрунтованість судового рішення про забезпечення позову перевіряється шляхом його перегляду в апеляційному або касаційному порядку.
Оскільки такий перегляд щодо застосованого судом в даній справі заходу забезпечення позову в апеляційному порядку відбувся із залишенням судового рішення з цього питання без змін, а доводи ТОВ «Рис України» про скасування заходів забезпечення позову зводяться до заперечень з приводу правомірності застосованого судом заходу забезпечення позову, в той час, як розгляд справи по суті спору не завершений, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав для скасування забезпечення позову за заявою ТОВ «Рис України».
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та, як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.
Так, усі обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування своїх доводів, стосуються його заперечень щодо правомірності забезпечення позову у обраний позивачем спосіб та порушення при цьому прав товариства як орендаря та сільгоспвиробника, однак зазначені мотиви не можуть бути підставою для скасування заходів забезпечення позову, які носять тимчасовий для орендаря характер у випадку відмови у задоволенні заявлених ТОВ «Таврида-Плюс» позовних вимог.
Натомість, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, невжиття заходів забезпечення позову матиме незворотній для позивача характер та може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
З огляду на наведене, колегія суддів зробила висновок про те, що ухвала постановлена судом з додержанням норм процесуального права і підстави для її скасування та ухвалення нового судового рішення про скасування заходів забезпечення позову відсутні.
Керуючисьст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рис України» залишити без задоволення.
Ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 06 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 травня 2020 року.

Головуючий                                                                        І.В. Вейтас

Судді:                                                                          В.О. Бездрабко

                                                                                                Л.А. Приходько