Ухвала
 
26 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 185/415/18
провадження № 61-3832ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,
 
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб», треті особи: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 500 000 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області рішенням                             від 22 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, позов задовольнив частково. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб» (далі - ТОВ «Катеринославхліб» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди по 200 000 грн кожному, без урахування утримання податку. В решті позову відмовив. Стягнув з ТОВ «Катеринославхліб» на користь держави судовий збір у розмірі 9 000 грн.
 
26 лютого 2020 року ТОВ «Катеринославхліб» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 05 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк дня усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), а також надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, і встановлено для виконання вищевказаних недоліків строк десять днів з дня вручення ухвали, та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 13 березня 2020 року. Вимоги ухвали заявником виконано.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2020 року ТОВ «Катеринославхліб» зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права:
 
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 591/1/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
 
- необхідність відступлення від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 05 березня 2018 року у справі № 687/1585/16-ц та від 07 березня 2018 року у справі № 157/353/16-ц та застосованих апеляційним судом в оскаржуваному судовому рішенні полягає у тому, що вони були зроблені Верховним Судом у справах з предметом спору відмінним від предмету спору у даній справі (нетотожнім), що призвело до ухвалення рішення з неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);
 
- суди попередніх інстанцій не надали правової оцінки залученим до матеріалів справи доказам того, що водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, який належить ТОВ «Катеринославхліб», вчинив дорожньо-транспортну пригоду, за наслідками якої ОСОБА_5 помер, у неробочий час; не надали правової оцінки доказам, що спростовують твердження позивачів про їх знаходження на утриманні у загиблого ОСОБА_5 , чим порушили норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
ТОВ «Катеринославхліб» звернулося з клопотанням про зупинення виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області                  від 22 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2020 року до закінчення касаційного провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що з урахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та суми судового збору, загальний розмір стягнення за рішенням суду становить 717 000 грн, що є значною сумою для товариства, що може спричинити важкі фінансові наслідки. У разі задоволення їх касаційної скарги здійснити поворот виконання судових рішень у майбутньому буде ускладненим та/або неможливо.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Враховуючи, що оскаржуване рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року підлягає примусовому виконанню, а з метою усунення необхідності вирішення у майбутньому процесуального питання повороту виконання судового рішення в разі можливого його скасування, суд вважає за необхідне зупинити виконання Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року до закінчення касаційного провадження у справі.
 
Разом з тим постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, тому вона не підлягає примусовому виконанню, отже підстав для задоволення клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2020 року немає.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.
 
Витребувати з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 185/415/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб», треті особи: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Зупинити виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року до закінчення касаційного провадження у справі.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  Є. В. Коротенко	
 	 	
 	В. П. Курило