УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 червня 2020 року
м. Київ
Справа № 326/844/18
Провадження № 51-4164ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2018 року 
та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 вчергове порушив питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Проте касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України 
(далі – КПК).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 КПКкасаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, 
не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції 
за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
У серпні 2019 року засуджений ОСОБА_4 вже звертався до касаційного суду 
зі скаргою на рішення суду апеляційної інстанції, однак ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 серпня 2019 року його касаційну скаргу було залишено без руху та в подальшому ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 жовтня 2019 року повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, оскільки особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, а також ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, оскільки засуджений не порушив питання про поновлення йому строку касаційного оскарження.
Крім того, 20 січня 2020 року засудженому ОСОБА_4 повернуто касаційну скаргу на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, оскільки касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження та без клопотання про поновлення цього строку.
Однак засуджений ОСОБА_4 в черговий раз звернувся з касаційною скаргою 
та клопотанням про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.
Перевіривши надані засудженим матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 КПК, та за відсутності підстав для його поновлення.
Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, 
і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Так, 15 квітня 2019 року ухвалою Запорізького апеляційного суду змінено вирок Приморського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2018 року. 
Однак із останньою касаційною скаргою засуджений звернувся лише 01 червня 2020 року, тобто більш ніж через 14 місяців після винесення рішення судом апеляційної інстанції. 
Крім того, хоча з матеріалів касаційного провадження не вбачається коли засуджений ОСОБА_4 отримав копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, однак з долучених засудженим копій вироку Приморського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2018 року 
та ухвали Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року вбачається, 
що уповноважена особа ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№20)», де відбуває покарання засуджений ОСОБА_4 , отримала копії вказаних рішень 15 травня 2019 року, а свою першу касаційну скаргу засуджений ОСОБА_4 підписав 05 серпня 2019 року.
Тобто, з вищевказаного вбачається, що навіть у випадку отримання засудженим ОСОБА_4 копії ухвали апеляційного суду 05 серпня 2019 року, останній подав її більше ніж через 9 місяців.
Таким чином, у засудженого ОСОБА_4 було достатньо часу на касаційне оскарження судового рішення, а його клопотання про поновлення строку касаційного оскарження не містить жодних аргументів щодо поважності причини пропуску строку касаційного оскарження.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку касаційного оскарження.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення. 
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку 
на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2018 року 
та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року щодо нього повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                            ОСОБА_3