ПОСТАНОВА
Іменем України

04 березня 2020 року 
м. Київ
справа №826/10204/14
адміністративне провадження №К/9901/10019/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.
секретар судового засідання - Іванова Н.П.
за участі представника позивача - Нестеришина Т.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2016р. у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Універсам №28 "Вигурівщина" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішень,
встановив: 
У липні 2014 року ПАТ «Універсам №28 «Вигурівщина» звернулось до суду з позовом, в якому просило:
-   визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.06.2014р., яким заборонено з 20.06.2014р. експлуатацію нежитлової торгівельно-офісної будівлі за адресою: вул. Миколи Закревського, 61/2 літера «А» у Деснянському районі м. Києва, вказано усунути порушення містобудівного законодавства в термін до 21.07.2014р.;
-   визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 20.06.2014р., яким приписано з 20.06.2014р. зупинити виконання будівельних робіт про усунення порушення містобудівного законодавства та вказано усунути порушення містобудівного законодавства в термін до 21.07.2014р.;
-   визнати протиправною та скасувати постанову №186/14/7126-32/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2014р.;
-   визнати протиправною та скасувати постанову №187/14/7126-31/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2014р.;
-   визнати протиправною та скасувати постанову №188/14/7126-31/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2014 року;
-   визнати протиправною та скасувати постанову №189/14/7126-31/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2014р.
В обгрунтування заявлених вимог посилався на те,   що при здійсненні перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві допущено ряд грубих порушень норм чинного законодавства, що дає підстави вважати її незаконною і, як наслідок, не можуть бути законними рішення, прийняті за її результатами.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.12.2015р. у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2016р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.12.2015р. скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено.
Скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.06.2014р.
Скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 20.06.2014р.
Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві №186/14/7126-32/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2014р.
Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві №187/14/7126-31/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2014р.
Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві № 188/14/7126-31/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2014р.
Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві №189/14/7126-31/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2014р.
З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права просив його скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
В обгрунтування касаційної скарги посилався на те, що судом апеляційної інстанції не правильно встановлено обставини справи, надано їм не правильну правову оцінку, та скасовано рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.
Зокрема, посилався на те, що підставою для проведення перевірки була саме вимога правоохоронних органів про її проведення, а не необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а тому посилання суду апеляційної інстанції на недотримання трьохмісячного строку проведення перевірки, є безпідставним.
Також посилався на те, що у поданих позивачем та зареєстрованих Інспекцією деклараціях зазначено недостовірні відомості щодо категорії складності об`єкта. Зокрема, посилався на те, що на підставі класу наслідків такого об`єкта будівництва відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013, ДБН А.2.2-3:2012, ДБН В 1.2-14:2009 та Порядку віднесення об`єктів будівництва до IV і V категорій складності, категорія складності зазначеного об`єкта будівництва - V.
Крім того, посилався на те, що в порушення п. 2 ч. 4 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивачем не проведено експертизу проектної документації на будівництво.
Заперечуючи проти касаційної скарги позивач просив у її задоволенні відмовити, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 р. №3038-VI та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. №553, на підставі вимоги прокуратури міста Києва №07/1/5-796 вих. 14 від 05.06.2014р. (7/26-0506/58 від 05.06.2014р.) проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил публічним акціонерним товариством Універсам №28 «Вигурівщина» (02232, м. Київ, вул. Закревського, 61/2), за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 20.06.2014 р.
За результатами перевірки з виїздом на місце встановлено, що позивачу як замовнику будівництва Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві зареєструвала декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкції з надбудовою та прибудовою будівлі універсам для збільшення торгівельно-офісних площ за адресою: вул. Миколи Закревського, 61/2 літера А у Деснянському районі м. Києва» №083130570007 від 26.02.2013р. У декларації вказана ІІІ категорія складності зазначеного об`єкта будівництва.
30.08.2013р. за №КВ 103132420693 Інспекція зареєструвала позивачу повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт згідно якого змінено черговість введення в експлуатацію об`єкта будівництва: І черга (підвал, І поверх, ІІ поверх) - загальна площа 10714,27 кв.м.; ІІ черга (ІІІ поверх, IV) - загальна площа 4624, 27 кв.м.
02.09.2013р. за №КВ 143132450477 Інспекція зареєструвала позивачу декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція з надбудовою та прибудовою будівлі універсам для збільшення торгівельно-офісних площ за адресою: вул. Миколи Закревського, 61/2 літера А у Деснянському районі м. Києва (І черга будівництва). У декларації вказана ІІІ категорія складності зазначеного об`єкта будівництва.
05.05.2014р. Інспекція за №КВ 143141250518 зареєструвала подану замовником будівництва декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція з надбудовою та прибудовою будівлі універсам для збільшення торгівельно-офісних площ за адресою: вул. Миколи Закревського, 61/2 літера А у Деснянському районі м. Києва (ІІ черга будівництва). У декларації вказана ІІІ категорія складності.
Під час перевірки Інспекцією встановлено, що задекларована позивачем ІІ черга будівництва, не є об`єктом закінченого будівництва, будівельні роботи із будівництва ІІ черги будівництва виконані не у повному обсязі.
Також встановлено, що на підставі класу наслідків такого об`єкта будівництва відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», ДБН А.3:2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ДБН В.14:2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» та постанови КМ України №557 категорія складності зазначеного об`єкта будівництва V.
Враховуючи зазначене встановлено, що замовником будівництва недостовірно вказані дані у декларації про початок виконання будівельних робіт №083130570007 від 26.02.2013р. та у деклараціях про готовність об`єкта до експлуатації №КВ 143132450477 від 02.09.2013р., № КВ 143141250518 від 05.05.2014р., чим порушено вимоги п. 8 ст. 36, п. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Одночасно встановлено, що:
- замовником будівництва ПАТ Універсам №28 «Вигурівщина» виконуються будівельні роботи із «Реконструкції з надбудовою та прибудовою будівлі універсам для збільшення торгівельно-офісних площ за адресою: вул. Миколи Закревського, 61/2 літера А у Деснянському районі м. Києва» без дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
- ПАТ Універсам №28 «Вигурівщина» експлуатує І-й, ІІ-й та підвальних поверх нежитлової торгівельно-офісної будівлі за адресою: вул. Миколи Закревського, 61/2 літера А у Деснянському районі м. Києва, без прийняття їх до експлуатації у встановленому порядку, чим порушено вимоги п. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Крім того,  перевіркою встановлено, що проектна організація ТОВ «Творча архітектурна майстерня «А. Володарська» розробила та передала замовнику будівництва ПАТ Універсам №28 «Вигурівщина» проектну документацію, розроблену з порушенням вимог законодавства, а саме: в пояснювальній записці відсутній розрахунок категорії складності об`єкта будівництва та занижено категорію складності об`єкту №347/1 від 04.10.2012р.), чим порушено п. 4.1 ДСТУ-Б В.12-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», п. 4.2 ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
На підставі акта перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.06.2014р., якими встановлено порушення вимог п. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та відповідальність за які передбачена абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2, абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 2, абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2, абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» відповідно та видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
В подальшому, 03.07.2014 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві прийнято:
-   постанову №186/14/7/26-32/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ПАТ Універсам №28 «Вигурівщина» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 109620,00 грн.;
-   постанову №187/14/7/26-31/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ПАТ Універсам №28 «Вигурівщина» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1096200,00 грн.;
-   постанову №188/14/7/26-30/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ПАТ Універсам №28 «Вигурівщина» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1096200,00 грн.;
-   постанову №189/14/7/26-33/0307/02/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ПАТ Універсам №28 «Вигурівщина» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 109620,00 грн.
Не погоджуючись з такими рішенням відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені відповідачем в ході проведення перевірки порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, у зв`язку з чим правові підстави для скасування оскаржуваних припису, протоколів на постанов відсутні.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що для перевірки достовірності даних, наведених у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації, встановлено трьохмісячний термін, який відповідачем дотримано не було.
З врахуванням допущених, на думку суду, порушень Інспекцією щодо строків проведення перевірки щодо достовірності наведених даних у зазначених деклараціях з часу їх реєстрації відповідачем, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави накладення штрафних санкцій за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за надання недостовірних даних у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації.
Крім того, з посиланням на висновок експертного дослідження № 01/12-2015 від 01.12.2015р. та безпідставність посилання відповідача як на нормативну підставу віднесення об`єкту до V категорії складності на ДСТУ - Б В.12-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», суд дійшов висновку, що позивачем правомірно віднесено об`єкт будівництва до ІІІ категорії складності відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва, визначеного згідно з вимогами ДБН В.1.2-14-2009. 
Також суд дійшов висновку щодо безпідставності посилань відповідача на виконання позивачем будівельних робіт без дозволу на їх виконання, оскільки на час проведення відповідачем позапланової перевірки будівельні роботи було закінчено, що підтверджується зареєстрованими відповідачем деклараціями про готовність об`єкта до експлуатації. В свою чергу надані відповідачем фотографії, які на його думку підтверджують факт проведення таких робіт, суд визнав недопустими доказами, оскільки з них неможливо зрозуміти де саме, коли і ким такі роботи проводяться.
З висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується і вважає їх передчасними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до статті 159 КАС України (в редакції станом на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) рішення судів мають бути законними та обгрунтованими.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалені у цій справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій таким вимогам процесуального закону не відповідають.
Щодо проведення позапланової перевірки.
Так, повноваження ДАБІ України у спірних правовідносинах регулюються, зокрема,   законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»   (тут і далі - у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність»   передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).
Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджене   постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014р. №294).
Положеннями частин 1, 2    статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI   (далі - Закон №3038-VI) визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.
Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначена в Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553   (далі - Порядок №553).
Пунктом 5 Порядку №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно з пунктом 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. 
Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, позачергова перевірка позивача була здійснена за зверненням прокуратури міста Києва №07/1/5-796 вих. 14 від 05.06.2014р. Відповідачем видано направлення про проведення позапланової перевірки від 10.06.2014р. №б/н зі строком дії з 10.06.2014р по 16.06.2014р. та від 18.06.2014р. зі строком дії 19.06.2014р. по 20.06.2014р.
Висновки суду апеляційної інстанції про те, що позапланова перевірка проведена відповідачем поза межами передбаченого пунктом 7 Порядку №553 трьохмісячного строку грунтуються на неправильному застосуванні норм права, оскільки за змістом цього пункту такий строк встановлено лише для однієї з підстав проведення позапланової перевірки (необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів (абзац 2 частини 1 пунтку 7 Порядку).
В той же час, перевірку позивача проведено відповідачем на вимогу правоохоронного органу, що є самостійною підставою для її проведення (абзац 7 частини 1 пунтку 7 Порядку) і Порядком не передбачено строки проведення такої перевірки.
Щодо визначення категорії складності об`єкта будівництва.
Порядок віднесення об`єктів будівництва до відповідної категорії складності та критерії, за якими здійснюється таке віднесення, врегульовано Законом №3038-VI, постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011р. №557, відповідними Державними будівельними нормами.
Таким чином, питання віднесення об`єкту будівництва до тієї чи іншої категорії складності в першу чергу лежить у правовій площині, а з`ясування питання правомірності віднесення позивачем об`єкту будівництва до ІІІ категорії складності і відповідно достовірність відомостей у зареєстрованих деклараціях потребує насамперед правової оцінки з боку суду. 
При цьому, проведені у справі судові експертизи чи надані стороною будь-які  дослідження з цих питань не можуть суперечити правовим нормам або змінювати встановлені ними правила.
Відповідно до частини першої статті 81 КАС України (в редакції станом на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу.
У цій справі судом першої інстанції за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу.
Водночас судами обох інстанцій не надано оцінку висновку проведеної експертизи, не визнано його необгрунтованим, чи таким, що суперечить іншим доказам у справі чи викликає сумніви у його правильності.
При цьому судом першої інстанції надано оцінку будівельно-технічному дослідженню від 01.12.2015 р. №01/12-2015, проведеного в позасудовий спосіб на замовлення позивача, однак такий судом відхилено як неналежний та недопустимий доказ. Для з`ясування можливості врахування такого доказу було допитано як свідка особу, яка здійснювала дослідження.
В свою чергу, суд апеляційної інстанції, приймаючи протилежне за змістом рішення, взяв до уваги зазначене дослідження, однак не надав оцінку обставинам, щодо наявності чи відсутності у особи, яка його проводила, відповідних повноважень та компетенції, з яких суд першої інстанції відхилив такий доказ.
Апеляційний суд також визнав безпідставним посилання відповідача на ДСТУ - Б В.12-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», оскільки такі не діяли на час визначення категорії складності об`єкту будівництва і подання позивачем декларації про початок будівництва.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, при визначені категорії складності об`єкта будівництва як V, відповідач керувався не лише ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», а й  ДБН А.3:2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ДБН В.14:2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» та постановою КМУ №557 «Про затвердження Порядку віднесення об`єктів будівництва до IV і V категорій складності», в зв`язку з чим висновки апеляційного суду в цій частині також не можна визнати обгрунтованими.
Також судами не надано оцінку в сукупності з іншими доказами відповіді ТОВ «Українська будівельна експертиза» від 19.06.2014р. №3/1906/47, який міститься в матеріалах справи і на яку посилався відповідач в обгрунтування своїх заперечень, та відповідно до якого, об`єкт «Реконструкція з надбудовою та прибудовою будівлі універсаму для збільшення торгівельно-офісних площ по вул. Миколи Закревського, 61/2 літера А у Деснянському районі м. Києва» відноситься до V категорії складності.
Щодо інших порушень.
Крім того, суд апеляційної інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині незавершеного будівництва виходив з того, що відповідачем не доведено факт такого порушення, а надані на його підтвердження фотографії апеляційним судом відхилено як неналежні та недопустимі докази, оскільки їх зміст не дозволяв зрозуміти, які саме об?єкти на них зафіксовані, чи виконувались на той час будівельні роботи і чи стосувалась фотофіксація саме проведеної перевірки.
Водночас, порушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності полягало не у факті виконання в момент перевірки будівельних робіт, а в декларуванні факту завершення будівництва, яке насправді не було завершене.
При цьому в разі наявності у суду сумнівів чи необхідності роз?яснень змісту фотографій та їх походження такі могли бути надані особами, які проводили перевірку і здійснювали фотофіксацію.
Крім того, відповідно пункту 2 частини 4 статті 31 Закону №3038-VI обов`язковій експертизі підлягають проекти   будівництва об`єктів, які споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними та техногенними умовами, - в частині міцності, надійності та довговічності будинків і споруд. Такі ж вимоги встановлено у абз. 2 пункту 10 Порядку затвердження   проектів будівництва   і   проведення   їх   експертизи, затвердженого   постановою КМУ №560 від 11.05.2011р.
Констатуючи порушення позивачем п. 8 ст. 36 Закону №3038-VI та накладаючи на нього стягнення за правопорушення, передбачене абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», відповідач виходив з того, що згідно висновку по інженерно-геологічним умовам виконаного у 2008 році ТОВ «Майстергео» на об`єкті «Реконструкції з надбудовою та прибудовою будівлі універсам для збільшення торгівельно-офісних площ за адресою: вул. Миколи Закревського, 61/2 літера А у Деснянському районі м. Києва», згідно з додатком 10 СНіП 1.02.07-87 по геоморфологічним, геологічним і гідрогеологічним факторам категорія складності інженерно-геологічних умов у площадки відноситься до ІІ (середня), що на думку відповідача, згідно п. 2 ч. 4 ст. 31 Закону №3038-VI   зобов`язує проведення експертизи проектної документації на будівництво. Водночас у поданій позивачем декларації про початок виконання будівельних робіт вказано, що таку експертизу проводити не потрібно.
Водночас, в порушення вимог статті 159 КАС України (в редакції станом на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) щодо законності та обгрунтованості судового рішення такі обставини не були досліджені судами попередніх інстанцій і їм не надано оцінку на підставі встановлених фактичних обставин справи та зібраних доказів.
Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
За правилами  статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України  підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
За таких обставин рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, в ході якого необхідно усунути наведені у цій постанові порушення норм процесуального права, у повній мірі встановити фактичні обставини справи, дослідити зібрані докази та надати їм оцінку виходячи з правового регулювання спірних правовідносин.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити частково.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.12.2015р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2016р. у справі №826/10204/14 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є  остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук