ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 р.	Справа № 520/11901/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Зеленського В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 26.12.19 року по справі № 520/11901/19
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації                
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації, в якому просила суд:
- визнати протиправною відмову Управлінням праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації № 7110 від 23.10.2019 у призначенні субсидії;
- зобов`язати призначити житлову субсидію ОСОБА_1 на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації як отримувач житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Повідомленням про призначення субсидії на ЖКП до особової справи №7110 від 23.10.2019 позивачу відмовлено у призначенні житлової субсидії з підстав неподання повного набору документів. Вважаючи вказану відмову Управлінням праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації у призначенні субсидії протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх соціальних прав.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Управлінням праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації № 7110 від 23.10.2019 року у призначенні субсидії.
Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2019 року за відсутності відомостей про ОСОБА_1  в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, як про особу, котра відмовилась від прийняття ідентифікаційного номера, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення. 
Не погодившись з вказаним висновком суду першої інстанції, відповідачем Управлінням праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що особа, яка відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, має повідомити про це відповідний контролюючий орган для обліку її в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Проте, позивач, як особа, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, не повідомила відповідний контролюючий орган, внаслідок чого в окремому реєстрі Державного реєстру відсутні дані щодо неї та її неможливо ідентифікувати за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. А тому, оскільки протягом 30 календарних днів після отримання повідомлення про необхідність виправлення помилки, виявленої під час обміну інформацією із суб`єктами надання інформації, позивач не вчинила жодних дій щодо її виправлення, відповідач правомірно відмовив у призначенні житлової субсидії.
Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, протокольної ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2020 про перехід до розгляду в порядку письмового провадження у зв`язку з неявкою відповідача та за наявності відповідного клопотання позивача про розгляд справи без її участі, справа розглянута колегією суддів в порядку письмового провадження.
З врахуванням вимог ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення є дата складання його повного тексту. Повний текст постанови суд апеляційної інстанції складає з дотриманням строків, визначених ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач перебувала на обліку як отримувач житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , протягом опалювального періоду 2018-2019 рр.
На виконання п.10, 14, 16 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ №848 від 21.10.1995 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", з метою призначення позивачу житлової субсидії на наступний опалювальний період, Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації направило запит до ДФС України для отримання відомостей про доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків із зазначенням даних ОСОБА_1 , а саме: прізвища, ім`я, по батькові, серії та номеру паспорта. 
У відповідь ДФС надіслало лист, в якому вказано, що за результатами обробки запиту в ДФС України недіючий номер платника податків або на обліку не перебуває.
02.10.2019 року відповідачем повідомлено позивача про необхідність виправлення помилки персональних даних у 30 денний термін. 
В установлений термін позивач дій щодо усунення помилки не вчинив, уточнюючих документів до управління не надав, в результаті чого прийнято рішення у формі повідомлення №7110 від 23.10.2019 року про не призначення житлової субсидії з 01 травня 2019 року, з підстав - не повний набір документів.
Листом Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області №02-21/6612 від 30.09.2019 року, на звернення ОСОБА_1 роз`яснено, що для скористання правом на призначення житлових субсидій їй необхідно звернутися до фіскальної служби для реєстрації у окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки та вжити заходи щодо оплати заборгованості або укладання договору про її реструктуризацію.   
Не погоджуючись зі спірним рішенням про відмову в призначенні субсидії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач має відмітку у паспортному документі про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, яка відповідно до норм діючого законодавства внесена до 2011 року та не вважається анульованою чи недійсною, а непідтвердження доходу особи впливає на розмір субсидії, а не на право на неї, то відповідач протиправно відмовив у призначенні позивачу субсидії. Крім того, за попередній період відповідачем було призначено позивачу субсидію, проте не надано доказів того, що обставини, на підставі яких відбулося призначення житлової субсидії позивачу у попередньому періоді, були змінені. А тому, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача розглянути питання щодо призначення житлової субсидії за відсутності відомостей в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, як про особу, котра відмовилась від прийняття ідентифікаційного номера
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає, що умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначені Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення №848).
Житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком (п.1 Положення № 848).
Пунктом 2 Положення №848 визначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Відповідно до п.3 Положення №848, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
Житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку) (п.8 Положення №848).
Пунктом 16 Положення № 848 встановлено, що після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб) (абз.1).
При цьому, абзац 13 пункту 16 Положення №848 регламентує, якщо житлову субсидію у попередньому сезоні призначено за рішенням комісії, призначення житлової субсидії на наступний сезон здійснюється структурним підрозділом з питань соціального захисту населення без повторного прийняття рішення комісією у разі, коли не змінилися обставини, на підставі яких прийнято попереднє рішення комісії (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб, громадян, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб).
Тобто, Положення №848 передбачає призначення житлової субсидії на новий період без звернення громадян та без прийняття відповідного рішення у разі не змінності обставин, на підставі яких відбулося призначення житлової субсидії у попередньому сезоні.
Разом з тим, пункт 6 Положення №848 визначає підстави для не призначення субсидії, згідно з яким житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:
1) загальна площа житлового приміщення перевищує 120 кв. метрів для квартири і 200 кв. метрів для індивідуального будинку (крім дитячих будинків сімейного типу та прийомних сімей, а також сімей, в яких не менше року проживають троє і більше дітей, з урахуванням тих, над якими встановлено опіку чи піклування);
2) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані безоплатно чи придбані на пільгових умовах через структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, у тому числі за рахунок грошової допомоги на придбання автомобіля. Наявність (відсутність) у власності або володінні зазначених осіб транспортних засобів зазначається у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Якщо право власності або володіння на транспортний засіб набуто під час отримання житлової субсидії, громадянин, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів зобов`язаний повідомити про це структурному підрозділу з питань соціального захисту населення незалежно від розміру вартості транспортного засобу;
3) у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: за інформацією ДФС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або вони отримували середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або вони не сплатили єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому ніж мінімальний, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами другим - четвертим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду: навчалися за денною формою навчання у закладах середньої освіти, професійно-технічних навчальних закладах, закладах вищої освіти або зареєстровані у службі зайнятості як такі, що шукають роботу, і в цей період навчалися в центрах професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості; отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсію, стипендію, допомогу при народженні (усиновленні) дитини, допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомогу по безробіттю;
4) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень;
5) структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії;
6) структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність у домогосподарства, що одержувало житлову субсидію у попередньому опалювальному (неопалювальному) сезоні, простроченої понад два місяці заборгованості з оплати обов`язкової частки платежу за житлово-комунальні послуги, обов`язкової частки внеску/платежу на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон.
Житлова субсидія у випадках, передбачених підпунктами 5 і 6 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, наступного за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).
Матеріалами справи встановлено, що підставою для не призначення позивачу житлової субсидії на новий період є інформація з фіскальної служби про недіючий ідентифікаційний номер або не перебування на обліку вказаної особи.
Проте, така підстава, як "недіючий ідентифікаційний номер", відсутня в переліку підстав для не призначення субсидії (у тому числі на наступний період), визначеному у п.6 Положення №848. 
Крім того,   ОСОБА_1 ще у 2006 році відмовилась від використання ідентифікаційного номера, про що уповноваженою посадовою особою у її паспорті проставлено відмітку про право здійснювати будь - які платежі без використання ідентифікаційного номера. 
Колегія суддів зазначає, що відповідачем самостійно розрахована та призначена позивачу житлова субсидія на попередній період 2018-2019 без звернення останньої до контролюючого органу для уточнення ідентифікаційного номеру.
Більше того, Положення №848 не передбачає для отримання житлової субсидії звернення громадян до держаних установ для уточнення ідентифікаційного номеру.
Разом з тим, відповідно до положення ст.7 Закону України "Про захист персональних даних", забороняється обробка персональних даних про расове або етнічне походження, політичні, релігійні або світоглядні переконання, членство в політичних партіях та професійних спілках, засудження до кримінального покарання, а також даних, що стосуються здоров`я, статевого життя, біометричних або генетичних даних, без надання суб`єктом персональних даних відповідної згоди на їх обробку.
До набрання чинності Податковим кодексом України порядок реєстрації фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів та присвоєння їм ідентифікаційних номерів регулювався Законом України від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів".
Статтею п`ятою вказаного закону було передбачено, що  інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів не вносилась. Єдиний державний облік таких осіб та їх доходів не провадився.
Згідно Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 № 602/1226 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за № 1345/9944, визначалось, що у паспортах зазначених осіб посадовою особою органу внутрішніх справ вносилась відмітка "Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера".
Проте, у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України вищевказані положення втратили чинність.
Кодексом збережено право фізичних осіб - платників податків відмовитись від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків з релігійних переконань, запроваджено альтернативну форму обліку таких платників податків.
В свою чергу, відсутні підстави вважати, що відмітка про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера, внесена до паспорту громадянина України до 2011 року, анулюється чи вважається недійсною.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на положення Податкового кодексу України стосовно внесення даних позивача до окремого реєстру, оскільки ОСОБА_1 у паспорті на сторінці 7 вже має відмітку фіскального органу, яка була внесена до набрання чинності таким кодексом, а його діючою редакцією не передбачено внесення повторно відмітки, яка вже внесена у відповідності до діючого на той період законодавства України.
Таким чином, зміна правового регулювання обліку осіб, які відмовилися від використання ідентифікаційного номера не може звужувати обсяг їх прав.
З огляду на викладене та те, що обставини, на підставі яких відбулося призначення житлової субсидії позивачу у попередньому періоді були незмінними, а також за наявності у відповідача всіх необхідних персональних даних ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що УПСЗН Красноградської районної державної адміністрації не було позбавлене можливості призначити житлову субсидію позивачу з 01.05.2019 на підставі абзацу 13 пункту 16 Положення №848.
Також колегія суддів зазначає, що не підтвердження доходу особи впливає на розмір субсидії, а не на право на неї.
Також, матеріалами справи встановлено, що відмова  у призначенні позивачу субсидії обумовлена  не вчиненням  останньою протягом 30 днів  дій по виправленню помилки стосовно отримання відповідачем інформації Державної фіскальної служби України за результатами обробки  запиту про  недіючий номер платника податків або відсутність на обліку.
А отже, враховуючи  встановлення  судом  обставин того, що  позивач  має  відмітку  у паспортному документі про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, яка відповідно до норм діючого законодавства внесена до 2011 року та не вважається анульованою чи недійсною, то колегія суддів приходить до висновку, що такі доводи відповідача  є необґрунтованими.
Стаття 46 Конституції України гарантує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Стаття 48 Конституції України гарантує, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправною відмови Управлінням праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації  у призначенні субсидії позивачці № 7110 від 23.10.19р.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання призначити житлову субсидію ОСОБА_1  на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , колегія суддів зазначає наступне.
За Рекомендацією № R (80) 2 комітету державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Однак, з метою всебічного та повного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов вірного  висновку про наявність підстав для виходу за межі  позовних вимог позивача відповідно до приписів ч.2 ст. 9 КАС України та зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2019 за відсутності відомостей про ОСОБА_1  в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, як про особу, котра відмовилась від прийняття ідентифікаційного номера.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 року по справі № 520/11901/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    В.В. Зеленський