ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1904/19

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                        Василенка Я.М.,
суддів                                                  Ганечко О.М., Шурка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору та витрат на професійну правову допомогу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги, - 
В С Т А Н О В И В:
01.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною та скасувати вимогу Чернігівського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 07.11.2018 № Ф-11392-17У про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15 819, 54 грн. 
Також, 04.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги. 
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено: зупинено стягнення на підставі вимоги Чернігівського управління Головного управління ДФС у Чернігівській області від 07.11.2018 № ф-11392-17У про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15 819, 54 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено; визнано протиправною та скасовано вимогу Чернігівського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 07.11.2018 № ф-11392-17У про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15 819, 54 грн.; стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 921, 00 грн.
На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову та витрат на професійну правову допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги, у якій заявник просить розглянути питання розподілу судових витрат, а саме: сплаченого позивачем судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 576, 30 грн., (яка була задоволена судом першої інстанції, згідно ухвали від 05.07.2019) та витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з апеляційним провадженням, в розмірі 3   000, 00 грн.
Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Щодо вимоги заявника про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з апеляційним переглядом рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.09.2019, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з п.п. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Статтею 134 КАС України передбачено, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, було надано такі документи: 
- копію договору про надання правової допомоги від 03.05.2019; 
- акт прийому-передачі виконаних робіт від 16.10.2019; 
- квитанцію до прибуткового касового ордеру від 16.10.2019; 
- копію запиту до Чернігівської міської ради від 07.10.2019; 
- копію відповіді виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 08.10.2019 за № 17-24/195-225 разом з архівною довідкою виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 08.10.2019 за № 17-24/195-225/1; 
- докази про направлення заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору та витрат на професійну правову допомогу разом з додатками відповідачу; 
- ордер про надання правничої (правової) допомоги від 05.09.2019 за № 1000801.
Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3   000, 00 грн. та при цьому, вказані документи на переконання колегії суддів є достатніми доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що була сплачена позивачем у зв`язку з оскарженням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 у апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 6, 7 ст. 139 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Колегія суддів зауважує, що оскільки від Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надходило, доказів на спростування позиції заявника не надано, колегія суддів вважає співмірними витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем у зв`язку із зверненням до суду апеляційної інстанції зі скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 у справі із складністю вирішення відповідного питання, наданих послуг, часом, витраченим на надання цих послуг, їх обсягом, а також значенням для сторони вирішення питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи.
Таким чином, заявлений розмір судових витрат на правничу допомогу у сумі 3 000, 00 грн. є обґрунтованим та підлягає відшкодуванню.
Щодо вимоги заявника про стягнення з відповідача судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 576, 30 грн., колегія суддів вважає наступне.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено.
Водночас, при винесенні постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019, якою рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено; визнано протиправною та скасовано вимогу Чернігівського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 07.11.2018 № Ф-11392-17У про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15 819, 54 грн., судом апеляційної інстанції не було стягнуто з відповідача судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 576, 30 грн.  
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимога заявника про стягнення з відповідача судового збору за подачу заяви про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягають відшкодуванню всі судові витрати, понесені позивачем.
Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 132, 134, 139, 142, 241, 242, 252, 321, 328 КАС України, суд
                                        ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Прийняти у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги додаткову постанову наступного змісту:
Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул.  Реміснича, буд.  11,  м.    Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 39392183) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 576, 30 грн.
Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул.  Реміснича, буд.  11,  м.  Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 39392183) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000, 00 грн. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Головуючий:                                                                      Василенко Я.М.

Судді:                                                                                Ганечко О.М. 

                                                                                          Шурко О.І.