П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 489/6337/19	
Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
10:10 год., м. Миколаїв;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
02.03.2020 року;
Головуючий в 1 інстанції: Рум`янцева Н.О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді - Єщенка О.В.
                           суддів                      - Димерлія О.О.
- Танасогло Т.М.
   
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову головного спеціаліста відділу контролю за користанням та охороною земель у Братському, Вознесенському, Єленацькому, Новоодеському районах та м. Вознесенську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 11.11.2019 року №363-ДК/0336По/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення, справу про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування позову зазначено, що  висновки контролюючого органу про самовільне зайняття позивачем земельної ділянки та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Разом з цим, постанова про накладення адміністративного стягнення винесена головним спеціалістом органу держгеокадастру поза межами його повноважень, без належного з`ясування обставин справи, у тому числі без належного сповіщення особи, яке притягується до адміністративної відповідальності. Зазначені обставини свідчать про неправомірність рішення суб`єкта владних повноважень, наявність безумовних підстав для його скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено. Суд скасував постанову від 11.11.2019 року №363-ДК/0336По/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення. Справу про адміністративне правопорушення відносно   ОСОБА_1 закрив.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України у спірних правовідносинах відповідач повинен довести, що саме позивач самовільно зайняв спірну земельну ділянку.
З огляду на те, що позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, іншими належними та допустимими доказами (письмовими, речовими доказами, показаннями сторонніх осіб-свідків) таких обставин не підтверджено, державний інспектор не мав відповідних повноважень на проведення перевірки та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень, не відповідність його рішення вимогам чинного законодавства, що є підставою для скасування оспорюваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції помилково не враховано ту обставину, що на підставі постанов центрального органу виконавчої влади орган держгеокадастру наділено повноваженнями з розгляду та вирішення справ щодо дотримання земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності. Зазначене свідчить про те, що під час здійснення контролю правильності використання земельних ділянок і вимог земельного законодавства у зв`язку із таким користуванням відповідач діяв на підставі своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом. Разом з цим, апелянт вказує на те, що порушення позивачем вимог земельного законодавства та вчинення адміністративного правопорушення підтверджується належним чином оформленими матеріалами перевірки, доказів своєї невинуватості позивач ні під час контролю, ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надав. Зазначені обставини свідчать про те, що оспорювана постанова відповідає критерію обґрунтованості і правомірності та у суду не виникло підстав для задоволення адміністративного позову, скасування рішення відповідача та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для його скасування.
Оскільки сторони повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, звітами про надсилання судових викликів засобами електронного зв`язку, в апеляційній скарзі та у відзиві на скаргу сторони зазначили про проведення розгляду справи без їх участі, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у  Братському, Вознесенському, Єленацькому, Новоодеському районах та м. Вознесенську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області 23.09.2019 року здійснено обстеження земельних ділянок загальною площею 20,9 га та 50,4, які знаходяться в межах території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, за результатом яких складено акти №363-ДК/349/АО/10/01/-19, №363-ДК/350/АО/10/01/-19.
Обстеженнями встановлено, що земельні ділянки належать до державної форми власності, сільськогосподарського призначення для ведення селянського господарства, а також відсутність документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди земельних ділянок. Під час обстеження виявлено посіви сільськогосподарських культур, а саме сорго та соняшника. Земельні ділянки використовуються самовільно ФГ "Компроміс" в особі ОСОБА_1 , що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.
Також, 23.09.2019 року державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у  Братському, Вознесенському, Єленацькому, Новоодеському районах та м. Вознесенську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області 23.09.2019 року проведено перевірки з питань дотримання земельного законодавства за об`єктами - земельними ділянками загальною площею 20,9 га та 50,4, які знаходяться в межах території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, за результатом яких складено акти №363-ДК/925/АП/09/01/-19, №363-ДК/926/АП/10/01/-19.
За висновком перевірки вказані земельні ділянки використовуються самовільно ФГ "Компроміс" в особі ОСОБА_1 , чим порушено ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.
Встановлені перевірками обставини стали підставою для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, про що складено протоколи від 30.10.2019 року №363-ДК/0310П/07/01/-19, №363-ДК/0343П/03/07/-19 з призначенням справ про правопорушення на 11.11.2019 року на 09:00 годину в приміщені Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.
Також, за результатами перевірок інспектором внесено приписи від 30.10.2019 року №363-ДК/0343Пр/03/01/-19, №363-ДК/0344Пр/03/01/-19 із вимогами до позивача усунути виявлені порушення земельного законодавства у 20-денний строк.
Розглянувши матеріали перевірок, державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у  Братському, Вознесенському, Єленацькому, Новоодеському районах та м. Вознесенську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області винесено постанову від 11.11.2019 року №363-ДК/0336По/08/01/-19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.
Не погоджуючись із накладенням адміністративного стягнення, посилаючись на його необґрунтованість і неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля визначає Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 року №963-IV.
Відповідно до ст. 4 Закону України від 19.06.2003 року №963-IV об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
Згідно із ч. 4 ст. 9 Закону України від 19.06.2003 року №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок;  розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення. 
За правилами ст. 10 Закону України від 19.06.2003 року №963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
Аналіз наведених норм показав, що контроль за використанням та охороною земель направлений на забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється, у тому числі, державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у вигляді обстежень земельних ділянок, перевірок, вирішення питань про притягнення винних осіб до відповідальності.
З урахуванням наведеного, судова колегія вважає за необхідне зазначити про наявність у державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель повноважень складати акти, протоколи та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у цій сфері.
Разом з цим, статтею 242-1 КУпАП визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53-1, 53-3 - 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1 - 79, статтями 80 - 83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.
Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.
Таким чином, державний інспектор - головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у  Братському, Вознесенському, Єленацькому, Новоодеському районах та м. Вознесенську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, здійснюючи контроль за правомірністю використання земельних ділянок та вирішуючи справу про правопорушення у цій сфері, діяв у межах наданих поноважень.
Вказана правова позиція відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 22 березня 2018 року по справі №552/3951/17.
Водночас, не можуть бути застосовані висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 квітня 2018 року по справі №591/2475/17, оскільки сфера контролю, відтак предмет перевірок і межі повноважень інспектора, не є тотожними із тими, що досліджуються у даній справі.
Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок.
Вказані положення земельного законодавства кореспондуються із приписами ст. 53-1 КУпАП, згідно яких самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 року №963-IV самовільне зайняття земельної ділянки визначається як будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, аналіз наведених правових норм показав, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення має бути повідомлена особа, яка притягується до адміністративної відповідності.
У тому числі, посадова особа при розгляді справи повинна пересвідчитись чи підтверджується відповідними доказами вина особи, яка притягується до відповідальності.
Судом першої інстанції вірно враховано, що позивач не визнає вчинення ним адміністративного правопорушення, а вказані обставини відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України зобов`язують відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення.
Натомість, беззаперечних доказів того, що позивачем використовується земельна ділянка без оформлення відповідного права в установленому порядку матеріали справи не містять. Вказані обставини, у тому числі присутність позивача на вищенаведених земельних ділянках, виконання ним будь-яких сільськогосподарських робіт, не встановлені і під час перевірки.
Не підтверджуються вказані доводи відповідача і посиланням на обставини судового рішення в іншій справі, з огляду на не набрання рішення законної сили.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем у встановленому порядку і належними доказами не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, та обґрунтованість накладення стягнення згідно оспорюваної за цим позовом постанови.
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що матеріали перевірки, у тому числі повідомлення про розгляд справи про адміністративні правопорушення надіслане позивачу засобами поштового зв`язку та одержане ним 05.11.2019 року, тобто завчасно до розгляди справи.
На думку колегії суддів, наявність відомостей про завчасне сповіщення позивача про розгляд справи, не перешкоджає подальшому провадженню у вирішенні питання відносно виявленого правопорушення, а також реалізації його права на ознайомлення із матеріалами, у разі такої необхідності, чим спростовуються доводи позивача про недотримання відповідачем принципу всебічності та об`єктивності, а також забезпеченні його певними правами, під час розгляду справи.
Водночас, з огляду на те, що відповідачем не підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідними належними доказами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оспорюване рішення суб`єкта владних повноважень не можуть відповідати критерію обґрунтованості і правомірності, що є підставою для його скасування і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають нормам матеріального права, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 317 КАС України підлягає зміні  мотивувальна частина судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області - задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2020 року - змінити в мотивувальній частині щодо висновку суду про відсутність у державного інспектора повноважень на здійснення заходів контролю за використанням та охороною земель.
В іншій частині судове рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
        Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                            Т.М. Танасогло