ПОСТАНОВА
Іменем України

29 квітня 2020 року 
Київ
справа №211/4667/16-а(2-а/211/26/17)
адміністративне провадження №К/9901/17726/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Смоковича М.І., 
                                                                 Шевцової Н.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2017 року (суддя - Ткаченко С.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року (головуючий суддя - Божко Л.А., судді: Круговий О.О., Лукманова О.М.) у справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до Інспектора роти № 2 батальйону №4 УПП в м. Кривому Розі Дніпропетровської області рядового поліції Олійник О.В.
про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч. 2 КУпАП,

в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону №4 УПП в м. Кривому Розі Дніпропетровської області рядового поліції Олійник О.В., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДР № 139100 від 22 вересня 2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 121 КУпАП.
В обґрунтування позову посилався на те, що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. за нібито порушення п. 31.4.3(в) ПДР України, керування транспортним засобом, який має технічну несправність, а саме не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби. Із зазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки 22.09.2016 року він дійсно керував транспортним засобом в м. Кривий Ріг та приблизно о 20-15 год. він був зупинений відповідачем з тих підстав, що керований автомобіль має технічну несправність. Разом з тим, позивач пояснив відповідачу, що розпочав рух безпосередньо за 10 хв. до зупинки інспектором поліції, перед початком руху позивач виконав вимоги правил дорожнього руху та переконався, що всі прилади в працюючому стані, а також зазначив, що лампа на транспортному засобі вийшла з ладу під час руху на ділянці маршруту, що не перевищує один кілометр від початку руху транспортного засобу до його зупинки інспектором поліції. Вказані дії відповідача позивач вважає незаконними, оскільки не вчиняв вказаного адміністративного правопорушення, тому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДР № 139100 від 22.09.2016. Також вказував, що докази, якими поліцейський керувався при винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не були належними та допустимими. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2017 року, яка була залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року, позов ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч. 2 КУпАП було задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову серії ДР № 139100 від 22 вересня 2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 121 КУпАП. 
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що  крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших доказів, пояснень, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про порушення Правил дорожнього руху відповідачем надано суду не було. З урахуванням наведеного, суд зауважив, що об`єктивні докази, які б достеменно свідчили про скоєне позивачем порушення в матеріалах справи відсутні.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
26 червня 2017 року відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року, в якій просив їх скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що спірна постанова складена відповідно до вимог законодавства, а доказами вчинення позивачем вказаного порушення є пояснення позивача. Неправомірних дій зі сторони відповідача вчинено не було, оскільки він діяв у відповідності з вимогами чинного законодавства. 
Позивачем по справі до Суду не було надано відзиву (заперечень) на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду по суті.  
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
22 вересня 2016 року відповідачем Олійником О.В. інспектором роти № 2 батальйону №4 УПП в м. Кривому Розі Дніпропетровської області було винесено постанову серії ДР № 139100 у справі про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП , згідно якої накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.
В постанові вказано, що позивачем порушено п. 31.4.3(в) ПДР України, керування транспортним засобом, який має технічну несправність, а саме не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Зі змісту ч. 2 ст.121 КУпАП вбачається, що керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до пункту 31.4.3 "в" Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до с.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX, за правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КУпАП, відповідачем не надано. 
Таким чином, суди дійшли правильного висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення пункту пункту 31.4.3 "в" Правил дорожнього руху України, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії ДР № 139100 від 22 вересня 2016 року.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Таким чином, обставини, що вказані інспектором в оскаржуваній постанові повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. 
З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ним рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені у касаційній скарзі не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 341, 343, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                      Н.А. Данилевич
Судді                                                                                           М.І. Смокович 

                                                                                          Н.В. Шевцова