Постанова
Іменем України
30 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 766/4793/17-ц
провадження № 61-14563св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Віталій Валентинович, на постанову Апеляційного суду Херсонської області від 23 січня 2018 року в складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2016 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (далі - ПАТ «ЕК «Херсонобленерго») про відшкодування матеріальної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що  ОСОБА_1 є співвласником магазину промислових і продовольчих товарів загальною площею 316,8 кв. м на АДРЕСА_1 . Між  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як орендодавцями та ОСОБА_3 як орендарем 
30 липня 2014 року укладено договір оренди зазначених приміщень, відповідно до умов якого орендарю надано право на укладення договорів про надання комунальних послуг, у тому числі послуг з електропостачання.
Постачання електроенергії до магазину здійснювалось на підставі укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» договору.
У липні 2016 року позивач дізналась, що ОСОБА_3 померла. У зв`язку з припиненням дії договору постачання електроенергії до належного їй об`єкту нерухомості, укладеного з орендарем ОСОБА_3 , позивач за згодою іншого співвласника цього магазину звернулась до енергопостачальника із заявами від 06 липня 2016 року та 11 липня 2016 року про укладення договору про постачання електроенергії до магазину.
Під час огляду зазначеного об`єкту нерухомості енергопостачальна компанія винесла припис про усунення виявлених порушень, який позивачем виконано у повному обсязі, про що 25 липня 2016 року направлено листа відповідачу, однак 01 серпня 2016 року останній припинив постачання електроенергії.
Внаслідок неправомірного з вини відповідача відключення електроенергії 
у підвальному приміщення магазину зіпсувалися продукти харчування, які зберігалися у морозильній камері. За зіпсовані продукти та їх утилізацію ОСОБА_1 сплатила Приватному підприємству «Ранок-14» (далі - «Ранок-14») 540 000 грн.
На підставі викладеного  ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» завдані їй збитки у розмірі 540 000 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 
2017 року (в складі судді Гаврилова Д. В.) позов задоволено.
Стягнуто з ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 540 000 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач діяв неправомірно, з порушенням вимог Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, (далі - Правила) припинив постачання електричної енергії до приміщення магазину, належного позивачу, внаслідок чого останній заподіяно матеріальні збитки, пов`язанні із зіпсуванням продуктів харчування, прийнятим на зберігання за цивільно-правовою угодою, необхідністю їх подальшої утилізації та фактичним відшкодуванням збитків позивачем.
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 23 січня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» судові витрати у розмірі 5 940 грн.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідач у магазині позивача встановив порушення Правил, про що 06 липня 2016 року був складений відповідний акт, який доведений до відома позивача. Енергопостачальником висунуто вимоги щодо приведення розрахункових приладів обліку у відповідність до вимог нормативних документів, у зв`язку із чим винесено відповідний припис та зобов`язано власника усунути допущені порушення. Крім того, відповідач надіслав позивачу попередження про відключення 01 серпня 2016 року електропостачання до магазину у разі неусунення вказаних порушень.
Оскільки позивач у визначений законом спосіб не повідомила відповідача про усунення порушень Правил, то останній з дотримання вимог закону 
01 серпня 2016 року припинив енергопостачання до магазину промислових і продовольчих товарів на АДРЕСА_1 .
Також позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру завданих збитків.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат 
Макаров В. В., просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що відключення електроенергії у належному позивачу магазині відбулося з порушенням вимог норм матеріального права, зокрема Правил.
Невиконання припису від 19 липня 2016 року не є підставою розірвання договору про постачання електричної енергії та припинення електропостачання.  ОСОБА_1 повідомила ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» належним чином по виконання вищевказаного припису.
Позивач довела належними та допустимими доказами розмір завданих збитків, проте апеляційний суд помилкового залишив вказані докази поза увагою та безпідставно відмовив у задоволенні позову.
Доводи інших учасників справи
ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» подало до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що відключення електроенергії відбулося з дотримання Правил, тому постачальник електричної енергії не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам внаслідок припинення електропостачання.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.
14 червня 2019 року справу передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпунктів 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2020 року № 1 «Про заходи, спрямовані на належне здійснення правосуддя», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що  ОСОБА_1 та   ОСОБА_2 є співвласниками магазину промислових та продовольчих товарів загальною площею 316,8 кв. м на АДРЕСА_1 .
Між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як орендодавцями та ОСОБА_3 як орендарем укладено договір оренди магазину промислових та продовольчих товарів на АДРЕСА_1 , умовами якого орендарю надано право на укладення договорів про надання комунальних послуг, зокрема, послуг з електропостачання.
Відповідно договору про постачання електричної енергії від 10 вересня 
2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», правонаступником якого є ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», та ОСОБА_3 , постачальник зобов`язався постачати електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок на АДРЕСА_1 . У подальшому до вказаного договору між сторонами цього правочину укладались додаткові угоди 
від 05 березня 2014 року та 14 лютого 2015 року.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте після вказаної дати на адресу відповідача надходили квитанції про сплату за електропостачання.
Співробітниками ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» у магазині промислових товарів на АДРЕСА_1 06 липня 2016 року встановлено порушення пункту 10.2.26 ПКЕЕ, а саме втручання в роботу приладу обліку, про що було складено відповідний акт про порушення.
Цього ж дня (06 липня 2016 року) ОСОБА_1 як співвласник об`єкту нерухомості повідомила відповідача про смерть орендаря ОСОБА_3 
та звернулась до ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» із заявою про укладення з нею договору про постачання електроенергії.
ОСОБА_1 11 липня 2016 року повторно звернулась до ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» із заявою про укладення договору про постачання електроенергії з метою забезпечення струмоприймачів існуючого об`єкту.
Відповідно відомостей від 19 липня 2016 року щодо обстеження розрахункових засобів обліку електричної енергії на 
АДРЕСА_1 , виконаного у зв`язку з поданням заяви про переукладання договору постачання електроенергії, енергопостачальником висунуто вимоги щодо приведення розрахункових приладів обліку у відповідність до вимог нормативних документів, у зв`язку із чим винесено відповідний припис та зобов`язано власника усунути допущені порушення.
Припис енергопостачальника щодо виявлених порушень від 19 липня 
2016 року власником приміщення виконаний не був, у зв`язку з чим 21 липня 2016 року ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» надіслало попередження про відключення 01 серпня 2016 року електропостачання до об`єкту по договору  у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .
Представниками енергопостачальної компанії 01 серпня 2016 року проведено відключення електропостачання до об`єкту на 
АДРЕСА_1 .
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 460-IX)підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду відповідає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» 
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.
У пункті 48 Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.
Як встановлено вище, відповідачем у магазині позивача виявлено втручання в роботу приладу обліку, про що було складено відповідний акт про порушення, а в подальшому припис та попередження про відключення від електропостачання у разі неусунення порушень.
Згідно з підпунктом 5 абзацу першого пункту 7.5 Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов`язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.
У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, електроустановки споживача не відключаються (абзац дванадцятий пункту 7.5 Правил 
в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач в установлений строк (до дня відключення) не попередила відповідача належним чином про усунення порушень.
Оскільки позивач як співвласник магазину на АДРЕСА_1 не виконала припис енергопостачальника щодо виявлених порушень 
від 19 липня 2016 року, то відповідач у визначений у попередженні 
від 21 липня 2016 року строк здійснив відключення електроустановок споживача.
Відповідно до підпункту 4 пункту 8.6 Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) постачальник електричної енергії за регульованим тарифом не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам внаслідок обмеження у постачанні електричної енергії, та матеріальні збитки, які викликані внаслідок припинення або обмеження електропостачання, здійсненого у порядку, встановленому цими Правилами, та (або) застосованого відповідно до законодавства України.
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що припинення енергопостачання до магазину позивача здійснено з дотримання вимог Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тому відповідач не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам внаслідок обмеження у постачанні електричної енергії.
Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що відключення електроенергії у належному позивачу магазині відбулося з порушенням норм матеріального права, оскільки відповідач відповідно до Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановив втручання 
у роботу приладу обліку, повідомив позивача про вказані порушення та про необхідність усунення вказаних порушень, а також про відключення електроенергії у разі неусунення цих порушень.
Безпідставними є доводи касаційної скарги, що невиконання припису 
від 19 липня 2016 року не є підставою припинення електропостачання, оскільки такі доводи спростовуються пунктом 7.4, 7.5 Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Доводи касаційної скарги, що позивач довела належними та допустимими доказами розмір завданих збитків, не заслуговують на увагу, оскільки не мають правового значення, а відповідно до пункту 8.6 Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відповідач не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну позивачу обмеженням припинення електропостачання.
Інші наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в апеляційному суді з наданням відповідної правової оцінки всім обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
На підставі викладеного Верховний Суд не вбачає достатніх правових підстав для скасування постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом розгляду спору у цій справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного            суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Віталій Валентинович, залишити без задоволення.
Постанову Апеляційного суду Херсонської області від 23 січня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                    І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
В. В. Сердюк