ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/920/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/744/20 Категорія: на ухвалу 	Коваль А. Б. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28 травня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :
Вініченка Б.Б.,  Бондаренка С.І., Новікова О.М., за участю секретаря Чуйко А.В.    	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу   ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2020 року, постановленої під головуванням судді Коваль А.Б., у  справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, -

                                        в с т а н о в и в :

       У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду.
В обгрунтування своїх вимог заявник посилалась на те, що є дочкою ОСОБА_4 , однак в свідоцтві про народження батьком вказано іншу особу ОСОБА_5 і має намір звернутися до суду для захисту своїх прав, а саме для звернення до суду із позовом про встановлення батьківства та внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану про народження і вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову. 
При цьому зазначила, що в червні 2013 року зверталась до суду із позовом про встановлення батьківства та внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану про народження. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2015 року, залишене ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року без змін, її позов задоволено. Проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду із розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року скасовано рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 29 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду і скасовано заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 жовтня 2013 року.
Заявник вказує, що необхідністю застосування забезпечення позову викликано тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або захистити її спадкові права на майно батька ОСОБА_6 . 
Крім того, особа, яка може отримати статус відповідача у справі за її позовом - ОСОБА_7 її вимог не визнає і мирним шляхом врегулювати спір не можливо.
З таких підстав просила накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, яке належало ОСОБА_6 , а також на наступне майно: житловий будинок по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площе. 0.1964 га по АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ-2107, 1999 року випуску, днз НОМЕР_1 .
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2020 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.
В порядку забезпечення позову накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, яка належало ОСОБА_8 , та на наступне майно: 
житловий будинок по АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 0,1964 га по АДРЕСА_1 , державний акт серії ЧР 15361340, виданий на підставі рішення Родниківської сільської ради № 66 від 09.08.1996 року;
автомобіль ВАЗ -2107, 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Заборонено Уманській районній державній нотаріальній конторі Черкаської області вчиняти нотаріальні дії щодо оформлення прийняття і розпорядження усього спадкового рухомого і нерухомого майна де б воно не знаходилось, що належало ОСОБА_4 та видавати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_7 , ОСОБА_1 .
Ухвала суду мотивована тим, що встановивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявність зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможність заходів, який заявник просив вжити у порядку забезпечення позову, забезпечення фактичного виконання рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом накладення арешту на все рухом і нерухоме майно, що належало ОСОБА_8 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою, в якій зазначають, що ухвала суду постановлена з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить її скасувати.
В обгрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що заяву про забезпечення позову розглядав суддя Коваль А.Б., який розглядав цивільну справу за позовом ОСОБА_3 і ухвалене рішення суду було скасовано судом касаційної інстанції, тому вказаний суддя відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України підлягає відводу (самовідводу).
Також зазначають, що викладені обставини в мотивувальній частині ухвали не відповідають фактичним обставинам справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2020 року залишити без змін, вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими і не можуть бути прийняті до уваги, а ухвалу суду є законною і обґрунтованою.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.
Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що згоди між сторонами не досягнуто, обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову та загроза невиконання судового рішення у випадку задоволення позову.
Проте колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).
Судом встановлено, що 24 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову. 
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_3 вказувала, що має намір продовжити в суді розгляд захисту її прав щодо встановлення батьківства та внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану про народження. Необхідність застосування таких заходів викликана тим. що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або захистити її спадкові права на майно батька ОСОБА_4 .
Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належало ОСОБА_4 , суд першої інстанції, виходив із обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, збалансованості інтересів сторін; наявність зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможність заходів, який заявник просив вжити в порядку забезпечення позову забезпечення фактичного виконання рішення суду в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
На час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції Уманським міськрайонним судом Черкаської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Монастирищенського районного відділу РАЦС Монастирищенського районного управління юстиції про визнання батьківства та внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану.
Отже вимоги, які заявлені позивачем стосуються визнання батьківства та у зв`язку з чим внесення змін до актів цивільного стану, даний спір не носить матеріально-правового характеру, та не стосуються визнання права власності за позивачем на спадкове майно, що у свою чергу могло б унеможливити виконання рішення суду.
В даній справі забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, яке належало ОСОБА_4 , жодним чином не вплине на виконання рішення суду про встановлення батьківства.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя Коваль А.Б. підлягає відводу (самовідводу), не може бути взято до уваги, оскільки суддя Коваль А.Б. не може розглядати справу № 705/3681/13, яка була скасована касаційною інстанцією, проте може бути головуючим суддею у іншій справі за позовом ОСОБА_3 , оскільки відсутні підстави, передбачені положеннями статті 37 ЦПК України для недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального закону і підлягає скасуванню з постановлення нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2020 року скасувати.
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст постанови складено 28 травня 2020 року.

Судді: