УХВАЛА 
19 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/28179/1ц
провадження № 61-1724св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року, ухвалене у складі судді Макаренко І. О., та рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року, прийняте колегією у складі суддів: Семенюк Т. А., Саліхова В. В., Прокопчук Н. О.,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2015 року  ОСОБА_1 звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року позов задоволено. 
Стягнено з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену на виконання договору постанови суму у розмірі 84 595,00 гривень,  неустойку за договором  у розмірі 61 710,46 гривень, три проценти річних у розмірі 4 011,89 гривень, інфляційні втрати у розмірі 49 589,58 гривень та збитки у розмірі 112 094,09 гривень., а також 3 120,01 гривень судового збору.
 
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у позові.
У грудні 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою,у якій просив рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року і рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частиною третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя зі складу суду дійшов такого висновку. Про призначання справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
У зв`язку з відсутністю підстав, встановлених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, та наявністю обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду.
З урахуванням категорії і складності справи касаційний суд дійшов висновку про необхідність перегляду судових рішень колегією суддів суду касаційної інстанції у складі п`яти суддів (частини четверта, одинадцята статті 34 ЦПК України).
У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України (частина перша статті 402 ЦПК України).

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:  	С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов