ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  917/997/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О. М. - головуючий,  Кондратова І. Д., Студенець В. І.,
за участю секретаря Низенко В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавапромтехгаз»
на рішення Господарського суду Полтавської області
у складі судді Кльопова І.Г.
від 22.11.2019
та постанову Східного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Істоміної О.А., Барбашової С.В., Попкова Д.О.
від 11.02.2020
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавапромтехгаз»
до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго»
за участю третьої особи ОСОБА_1 
про  визнання договору оренди поновленим
за участю представників:
від позивача:  не з?явилися.
від відповідача: не з?явилися.
від третьої особи: не з?явилися.

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавапромтехгаз» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання договору о/р 21600249 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений між                            ТОВ «Полтавапромтехгаз» та АТ «Полтаваобленерго» на об`єкт у  АДРЕСА_1 таким, що продовжує свою дію на визначених у ньому умовах та визнати незаконними дії та рішення АТ «Полтаваобленерго» щодо припинення надання послуги розподілу електричної енергії до об`єкту - киснева станція, за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач у позові зазначає, що прийняте рішення позивача про припинення постачання позивачу електроенергії є неправомірним і таким, що є порушенням умов укладеного договору та ПРРЕЕ.
Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій
Між ТОВ «Полтавапромтехгаз» та ВАТ «Полтаваобленерго» було укладено договір про постачання електричної енергії від 17.11.2010 за №249, згідно якого постачальник продає електричну енергію споживчу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 45 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії визначена на межі балансової належності електричних мереж постачальника та споживача згідно з додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», за об?єктом споживача: киснева станція АДРЕСА_1).
Постановою НКРЕКП від 16.11.2018 № 1442 ПАТ «Полтаваобленерго» (у подальшому змінено назву на АТ «Полтаваобленерго») видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності та одночасно анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевим (локальним) електричним мережам, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 21.08.1996 №42 та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 17.09.1996 № 96, на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».
Отже з 01.01.2019 АТ «Полтаваобленерго» є оператором системи розподілу, що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії.
Відповідно пункту 2.1.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих правил.
Оператор системи розподілу зобов?язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз?яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.
АТ «Полтаваобленерго» розміщено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на головній сторінці свого веб-сайту: https://www.poe.pl.ua/consumers/consumer-information/contracts/.
Укладення Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом приєднання споживача ТОВ «Полтавапромтехгаз» за заявою-приєднанням не відбулося. 
Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії (пункт 2.1.6. ПРРЕЕ).
Приєднання (акцептування) ТОВ «Полтавапромтехгаз» до умов Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відбулося шляхом сплати рахунка АТ «Полтаваобленерго». 
Отже, судами попередніх інстанцій встановлено, що  між АТ «Полтаваобленерго» та ТОВ «Полтавапромтехгаз» був укладений публічний Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за о/р 21600249, який розміщено на веб-сайті за адресою: https://www.poe.pl.ua/consumers/consumer-information/contracts/.
У письмовому вигляді Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за о/р 21600249 між АТ «Полтаваобленерго» та                             ТОВ «Полтавапромтехгаз» не укладався.
Об`єкт, до якого здійснюється на підставі Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії о/р 21600249 розподіл електричної енергії Лохвицькою філії АТ «Полтаваобленерго», є об`єкт (споруда) - нежитлова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а фактично АДРЕСА_1) та знаходиться у позивача в користуванні на підставі договору оренди, укладеного з ОСОБА_2 
31.05.2019 АТ «Полтаваобленерго» на адресу позивача надіслано листа               №13-14-05/529 з повідомленням про розірвання договору із споживачем з 18.06.2019 та попередження від 31.05.2019 № 13-14-06/530 про припинення надання послуг розподілу електричної енергії з 18 червня 2019 року по об?єкту - киснева станція, АДРЕСА_1. Як підстава для припинення вказано: закінчення терміну дії, розірвання або не укладення договору між споживачем та оператором системи (пункт 7.5.1 ПРРЕЕ).
З метою недопущення відключення від електропостачання позивачем було направлено на адресу відповідача листи-претензії, в яких просив переглянути прийняте рішення та провести розгляд даного питання шляхом організації засідання Інформаційно-консультаційного центру по роботі із споживачами електричної енергії (далі - ІКЦ) із залученням представників Держенергонагляду та Полтавського сектору НКРЕКП (№30/5 від 30.05.2019, №04/06 від 04.06.2019).
Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій
Господарський суд Полтавської області рішенням від 22.11.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020, у справі № 917/997/19 у позові відмовив. 
Рішення судів обґрунтовані тим, що реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на об`єкт, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.
Згідно з інформацією від 15.08.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлова будівля загальною площею                 1213 кв.м., що складається з майстерні А-2, та розташована за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 693555553226, належить ОСОБА_1 .
Підстави виникнення права власності є договір купівлі-продажу від 16.05.2019, посвідчений приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Л. В.
На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу від 16.05.2019 ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 нежитлову будівлю, яка складається з майстерні А-2, цегляної, загальною площею 1213,0 кв.м, що знаходиться за адресою:                            АДРЕСА_1 . Земельна ділянка площею 0.1280 га є комунальною власністю.
У пункті 4 даного договору ОСОБА_2 засвідчила, що у третіх осіб відсутні права на даний об`єкт, у тому числі це майно не перебуває в оренді чи суборенді.
23.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Лохвицької філії АТ «Полтаваобленерго» з заявою та необхідними документами щодо укладення Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт «Нежитлова будівля» за адресою АДРЕСА_1.
Також, 23.05.2019 до Лохвицької філії АТ «Полтаваобленерго» надійшла заява від ТОВ «Полтавапромтехгаз» з повідомленням, що між ОСОБА_2 та                             ТОВ «Полтавапромтехгаз» укладений Договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2019, адреса об`єкту: АДРЕСА_1 ( без зазначення будь-яких літер).
В доданому до Договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2019 акті приймання-передачі орендованого майна також зазначена адреса: АДРЕСА_1 (без зазначення будь-яких літер).
Згідно з інформацією від 15.08.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлова будівля, розташована за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 (1/2), ВАТ «Автотранспортне підприємство 15342» (1/2), дата внесення запису 15.08.2008. Реєстраційний номер майна 22810101.
Тобто об`єкт, на який надаються послуги з розподілу електричної енергії, фактично знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер 693555553226), а не АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер майна 22810101).
Судами попередніх інстанцій відхилені посилання позивача на договір постачання електричної енергії №249 від 17.11.2010, згідно якого                        ВАТ «Полтаваобленерго» постачало електричну енергію                                                ТОВ « Полтавапромтехгаз» на об`єкт, що розташований за адресою АДРЕСА_1, так як він припинив свою дію у зв`язку з укладенням публічного договору з оператором системи розподілу АТ «Полтаваобленерго».
Крім того, пунктом 9.4 Договору про постачання електричної енергії №249 від 17.11.2010 передбачене зобов`язання сторони письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківські реквізити, тощо) не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін.
Аналогічні зобов`язання передбачені пунктом 12.10 публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Проте, позивач не надав доказів щодо повідомлення відповідача про зміни реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо). 
Також ТОВ «Полтавапромтехгаз» не надало підприємству відповідача                          АТ «Полтаваобленерго», а також судам обох інстанцій, документу, яким було б визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення) за адресою: АДРЕСА_1, як це передбачено підпунктом 3 пункту 2.1.7 ПРРЕЕ. 
Лохвицька філія АТ «Полтаваобленерго» зверталася до ОСОБА_2 , з проханням підтвердити чи спростувати факт укладення договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2019 з ТОВ «Полтавапромтехгаз», та отримала відповідь, що договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «Полтавапромтехгаз» не укладався.
З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що                          АТ «Полтаваобленерго» цілком правомірно повідомило                                                    ТОВ «Полтавапромтехгаз» про припинення дії публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (споруду) - нежитлова будівля, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом розірвання з 18.06.2019, а також надіслало попередження про припинення надання послуги розподілу електричної енергії листом за №13-14-06/530 від 31.05.2019, і дії                                     АТ «Полтаваобленерго» в частині дострокового припинення дії договору та попередження про припинення надання послуги розподілу електричної енергії  є законними.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи
Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавапромтехгаз» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.11.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у справі № 917/997/19, у якій просило їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначило, що судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Зазначило, що за загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 Господарського кодексу України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов?язання) в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.
Ні умовами договору, ні ПРРЕЕ не передбачено припинення договору шляхом направлення споживачу попередження про відключення.
Щодо дострокового розірвання договору на постачання електроенергії з підстав невірної ідентифікації об?єкта нерухомості у договорі оренди, то така підстава також не передбачена ні договором, ні законом, ні ПРРЕЕ.
Єдина будівля, яка належить ОСОБА_2 після поділу земельної ділянки по                  АДРЕСА_1 , це будівля за адресою АДРЕСА_1 , яку з 2016 року  ТОВ «Полтавапромтехгаз» орендує у ОСОБА_2 , і саме ця будівля підключена до електропостачання, що видно з акту розподілу балансової належності і однолінійної схеми. Відповідачем визнавався попередній договір оренди зазначеного приміщення, як підстава для укладення договору на електропостачання.
01.01.2019 договір оренди нерухомого майна між ТОВ «Полтавапромтехгаз» та   ОСОБА_2 був переукладений та є дійсним до 01.12.2021.
Відповідно до положень статті 770 Цивільного кодексу України для нового власника є обов?язковим укладений Товариством договір оренди, а тому позивач продовжує перебувати та користуватися об?єктом  по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 . питання про розірвання договору оренди і виселення орендаря не піднімалося.
В матеріалах справи відсутні докази, що договір оренди укладений між                       ТОВ «Полтавапромтехгаз» та   ОСОБА_2 від 01.01.2019 визнаний в судовому порядку недійсним чи неукладеним.
Про зміну адреси об?єкта, що орендувався у ОСОБА_2 з 2016 року позивачеві не було відомо, крім того змін реквізитів не може бути підставою для визнання договору припиненим/розірваним.
Відповідач подав відзив на касаційну скаргу у якому просив залишити її без задоволення, рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.
Зазначає, що дії АТ «Полтаваобленерго» в частині дострокового припинення дії договору та попередження про припинення надання послуги розподілу електричної енергії є законними.
В договорі оренди нежитлового приміщення не вказано на підставі якого права ОСОБА_2 передала в оренду об?єкт за адресою АДРЕСА_1 . На вказаний об?єкт договорів про розподіл електричної енергії не укладалось.
Об?єкт на який надаються послуги з розподілу електричної енергії фактично знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в.
16.05.2019 нежитлова будівля, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в була продана ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 .
Позивач всупереч вимогам пункту 9.4 договору  про постачання електричної енергії №249 від 17.11.2010 укладеному між ВАТ «Полтаваобленерго» та                     ТОВ «Полтавапромтехгаз» та пункту 12.10. публічного договору не повідомив відповідача про зміну реквізитів.
Крім того, ОСОБА_2 повідомила Лохвицьку філію АТ «Полтаваобленерго» що договір оренди нежитлового приміщення за адресою м. Заводське,                             АДРЕСА_1, Лохвицького району, Полтавської області від 01.01.2019 з     ТОВ «Полтавапромтехгаз» не укладала.
Тобто позивачем не надано документу, яким визначається його право власності чи користування на об?єкт - нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1.
Склад суду у даній справі визначений згідно з витягом з протоколу розподілу судової справи від 12.03.2020 та від 30.03.2020, 07.05.2020 які наявні в матеріалах справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Щодо суті касаційної скарги
Спір у справі стосується правомірності дій відповідача з розірвання в односторонньому порядку договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між АТ «Полтаваобленерго» та ТОВ «Полтавапромтехгаз» шляхом сплати рахунка оператора системи розподілу, а також здійснення заходів щодо припинення розподілу електричної енергії.
У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 630 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.
Договір набирає чинності з моменту його укладення (частина  2 статті 631 Цивільного кодексу України).
Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина 3 статті 184 Господарського кодексу України).
Згідно з пунктом 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року №312 (далі - Правила), на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.
Згідно з пунктом 1.2.15. укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.
Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).
На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку.
При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.
Як передбачено пунктом 2.1.1. Правил результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.
Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.
Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил (пункт 2.1.4. Правил).
Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії (пункт 2.1.6. Правил).
Підпунктом 1 пункту 7.5. Правил передбачено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі:
відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади);
недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача;
заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи;
несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи);
невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади;
закінчення терміну дії, розірвання або неукладення договору між споживачем та оператором системи;
закінчення терміну дії договору між споживачем та постачальником "останньої надії" (за умови неукладення споживачем договору з іншим електропостачальником);
порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року    N 209 (далі - Правила охорони електричних мереж);
Створення неналежних умов експлуатації електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі споживача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких споживачем порушуються Правила охорони електричних мереж (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади).
Пункт 11.1 Типового договору, закріпленого у Додатку № 3 до Правил, містить положення відповідно до якого: «Цей Договір набирає чинності з дня приєднання Споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України.
Згідно з пунктом 11.2. Типового договору дія договору достроково припиняється у разі:
отримання Оператором системи документального підтвердження факту відчуження об`єкта на користь іншої особи, у тому числі набуття спадкоємцем права власності на об`єкт;
у разі остаточного припинення користування електричною енергією Споживачем за його заявою.
у разі припинення дії договору договір припиняє свою дію в частині розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань Сторін (які виникли на дату припинення дії договору) продовжує діяти до дати здійснення повного взаєморозрахунку між Сторонами.
Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. 
Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. 
У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. 
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно з частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. 
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що у січні 2019 року був укладений публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за о/р 21600249 між АТ «Полтаваобленерго» та ТОВ «Полтавапромтехгаз».
Приєднання (акцептування) ТОВ «Полтавапромтехгаз» до умов Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відбулося шляхом сплати рахунка АТ «Полтаваобленерго». 
Об?єкт, до якого здійснюється розподіл електричної енергії Лохвицькою філією АТ «Полтаваобленерго», є нежитлова будівля (киснева станція), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а фактично АДРЕСА_1) та знаходиться у позивача в користуванні на підставі договору оренди, укладеного з ОСОБА_2 . 
До січня 2019 року між сторонами був укладений та діяв договір про постачання електричної енергії № 249 від 17.11.2010, додатком до якого є однолінійна схема об?єкту Киснева станція ТОВ «Полтавапротехгаз» АДРЕСА_1.
Тобто договір про надання послуг з розподілу електричної енергії був укладений АТ «Полтаваобленерго» безпосередньо з орендарем ТОВ «Полтавапротехгаз», на об?єкт - нежитлова будівля (киснева станція), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1                         (а фактично АДРЕСА_1). Відповідачем рахунки на оплату спожитих послуг надавались безпосередньо орендарю ТОВ «Полтавапротехгаз». У січні 2019 року приєднання (акцептування) ТОВ «Полтавапромтехгаз» до умов Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відбулося саме шляхом сплати наданого АТ «Полтаваобленерго» рахунку 
Отже, у АТ «Полтаваобленерго» не виникало жодних заперечень щодо адреси об?єкта, до якого здійснюється розподіл електричної енергії, при укладенні договору з ТОВ «Полтавапромтехгаз».
У травні 2019 року  АТ «Полтаваобленерго» на адресу позивача надіслало листа з повідомленням про розірвання договору із споживачем з 18.06.2019 та попередження про припинення надання послуг розподілу електричної енергії з 18 червня 2019 року по об?єкту - киснева станція, АДРЕСА_1. 
Підставою для дострокового розірвання договору за доводами відповідача, з якими погодились суди попередніх інстанцій, зазначено те, що 16.05.2019 нежитлова будівля, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в була продана ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 .
Однак позивач, всупереч умовам договору, не повідомив відповідача про зміну реквізитів.
Крім того, за повідомленням ОСОБА_2 договір оренди нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 від 01.01.2019 з ТОВ «Полтавапромтехгаз» нею не укладався.
Наданий позивачем договір оренди нерухомого майна від 01.01.2019, укладений між ТОВ «Полтавапромтехгаз» та ОСОБА_2 , відповідно до якого між сторонами досягнуто домовленості про продовження оренди нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 до 01.12.2021 відповідач поставив під сумнів і суди попередніх інстанцій погодились з позицією відповідача.
Проте висновки судів обох інстанцій є передчасними, з огляду на таке. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що об?єкт, на який позивачеві надаються послуги з розподілу електричної енергії, фактично знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер НОМЕР_1 ).
Відповідачем визнавався попередній договір оренди зазначеного приміщення між ОСОБА_2 та ТОВ «Полтавапромтехгаз», як підстава для укладення договору  електропостачання зазначеного вище об?єкту.
01.01.2019 між ТОВ «Полтавапромтехгаз» та ОСОБА_2 укладено договір, згідно якого між сторонами досягнуто домовленості про продовження оренди зазначеного вище нежитлового приміщення до 01.12.2021, тобто у позивача не змінилися умови що визнавались сторонами достатньою підставою для укладення договору електропостачання зазначеного приміщення.
У статті 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
Однак, суди попередніх інстанцій, всупереч вимогам статті 204 Цивільного кодексу України, існування договору між ТОВ «Полтавапромтехгаз» та                        ОСОБА_2 від 01.01.2019 не врахували.  
Питання можливого розірвання договору оренди приміщення від 01.01.2019 за ініціативи ОСОБА_2 судами не досліджувалось.
Суди попередніх інстанцій врахували лист ОСОБА_2 , адресований Лохвицькій філії АТ «Полтаваобленерго», що нею договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2019 з ТОВ «Полтавапромтехгаз» не укладався, однак підстав не прийняття до уваги іншої, наявної в матеріалах справи, переписки ОСОБА_2 з позивачем, яка свідчить, що нею визнавався факт укладення договору оренди приміщення від 01.01.2019, не наведено.
Крім того, суди попередніх інстанцій встановивши, що 16.05.2019 нежитлова будівля, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ,  була продана ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 , також не з?ясовували чи оспорював ОСОБА_1 договір оренди приміщення від 01.01.2019, укладений між ОСОБА_2 та                                   ТОВ «Полтавапромтехгаз». 
Відповідно до пункту 1.2.15 Правил при переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що договір про надання послуг з розподілу електричної енергії був укладений АТ «Полтаваобленерго» безпосередньо з орендарем ТОВ «Полтавапромтехгаз». Отже, за умови продовження договору оренди спірного приміщення у АТ «Полтаваобленерго» відсутні підстави для дострокового припинення договору споживача, укладеного з ТОВ «Полтавапромтехгаз», у зв?язку зі зміною власника приміщення.
Оскільки з`ясування зазначених вище питань і встановлення відповідних обставин, зокрема, втрати позивачем права користування спірним об?єктом - нежитловим приміщення за адресою АДРЕСА_1, що може бути підставою для дострокового припинення договору розподілу електричної енергії,  є необхідними складовими для належного розгляду справи, висновок суду першої та апеляційної інстанцій по суті спору є передчасним.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
З врахуванням викладеного, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій припустилися неправильного застосування приписів Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з`ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для їх скасування та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Під час нового розгляду господарському суду апеляційної інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, прав та обов`язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.
Судові витрати
Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до частини чотирнадцятої  статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом касаційної інстанції не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавапромтехгаз» задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 22.11.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у справі № 917/997/19  скасувати.
3. Справу № 917/997/19 передати на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.
4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. Баранець 

Судді                                                                                          І. Кондратова

                                                                                          В. Студенець