ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6987/19                                                              Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  16 червня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М., Сорочка Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 р. у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" до Державної податкової служби України, третя особа: Головне управління Державної податкової служби у Київській області про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" (далі - позивач, ТОВ"ВІТАПОЛІС") звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України, (далі - відповідач), третя особа: Головне управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просив:
- визнати незаконною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у невнесенні на підставі рішення Державної фіскальної служби України про скасування анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС", що відбулось за рішенням Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.11.2016 № 63 відповідно до положень абз. 2 п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України в результаті неприйняття до 29.03.2017 жодного рішення Державної фіскальної служби України за розглядом одержаної 09.03.2017 скарги цього товариства від 06.03.2017 вих.№79/17;
- зобов`язати Державну податкову службу України внести на підставі абз. 2 п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України та абз. 3 п. 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130, до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС", що відбулось за рішенням Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18 листопада 2016 року № 63, зі збереженням у системі електронного адміністрування ПДВ показника залишку коштів 1 287 947,85 грн. суми ПДВ, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зі збереженням в обліковій картці Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" як платника податків від`ємного значення сум ПДВ за результатами діяльності у звітних періодах до жовтня 2016 року включно, у розмірі 3 315 979, 00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує на правомірність свого рішення посилаючись на те, що позивачем не було подано податкову звітність з ПДВ протягом останніх 12 календарних місяців.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач з 02 червня 2006 року зареєстрований платником ПДВ, що підтверджується матеріалами справи (а.с.22).
18.11.2016 рішенням Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області №63 було анульовано реєстрацію ТОВ "Вітаполіс" в якості платника податку на додану вартість відповідно до абзацу «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу (далі - ПК України). 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач в адміністративному порядку оскаржив зазначене рішення, зокрема, до Державної фіскальної служби України.
Однак, станом на момент прийняття оскаржуваного судового рішення відповідь за результатами прийнятого податковим органом рішення відносно скарги позивача до останнього не надходила.
Разом з тим, відсутність будь яких дій податкового органу за результатами розгляду скарги позивача спричинило настання негативних наслідків для нього, у зв`язку з чим останній звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання процедури анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено у розділі V ПК України та Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року №1130 (далі - Положення №1130).
Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Пунктом 184.2 статті 184 ПК України передбачено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
За змістом пункту 5.5 розділу V Положення №1130 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу). Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав. 
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).
Згідно пункту 5.2 розділу V Положення №1130 при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.
Згідно з пунктом 5.6 розділу V Положення №1130 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.
Зміст наведених положень свідчить про те, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе у разі неподання платником ПДВ декларацій та/або подання таких декларацій з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, протягом 12 послідовних податкових місяців безпосередньо до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації, зокрема, довідки про таке подання/неподання, про що прямо зазначено у пункті 5.2 розділу V Положення №1130.
Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 30 травня 2019 року у справі №826/11485/15.
Разом з тим, відповідачем, на підтвердження подання платником ПДВ декларації з податку на додану вартість за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання /придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях, довідки від 18.11.2016 № 63/10-13-12-01/34439389, яка в силу вимог п. 5.5 Положення № 1130 є передумовою для прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, надано не було, відтак, не виконано покладений на нього обов`язок доказування правомірності свого рішення.
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ВІТАПОЛІС" надсилало на адресу ДПІ податкові декларації з ПДВ з додатками № 2, 3, 4, 5 та викладеними доповненнями до податкових декларацій з ПДВ за звітні періоди жовтень 2015 року - вересень 2016 року, які були отримані уповноваженою особою ДПІ з відміткою про отримання «з попередженням про можливість невизнання». 
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п. 49.11 ст. 49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:
- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання;
- у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.
Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє повідомлення про відмову у прийнятті поданої податкової декларації з податку на додану вартість.
Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що вмотивоване рішення від контролюючого органу вищого рівня - Державної фіскальної служби України - за результатами розгляду скарги позивача від 06.03.2017 на рішення Головного управління ДФС у Київській області від 24.01.2017 № 238/10/10-36-12-02-18 та рішення Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 18.11.2016 № 63 про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість на адресу позивача не надходило.
Згідно з п. 56.8 ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.
Пунктом 56.9 статті 56 ПК України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.
Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.
Відтак, в силу положень пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України скарга позивача вважається повністю задоволеною на його користь.
Доводи апелянта згідно яких останній не погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що жодного рішення на адресу позивача за результатами розгляду скарги від 06.03.2017 року №79/17 не надходило, з посиланням на копію листа ДФС України від 05.04.2018 №12187/6/99-99-03-01-01-15 про розгляд запиту на отримання публічної інформації, яка міститься в матеріалах справи (а.с.95), колегія суддів оцінює критично з огляду на те, що зміст вказаного листа носить інформативний характер та за своєю правовою природою є саме листом-повідомленням про розгляд запиту на отримання публічної інформації, і не може розцінюватись як відповідь податкового органу за результатами розгляду скарги, у даному випадку, позивача.
Жодних інших пояснень або ж доказів на підтвердження направлення податковим органом на адресу позивача рішення за результатами розгляду скарги ТОВ «ВІТАПОЛІС» від 06.03.2017 року №79/17 ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення про анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість прийняте відповідачем безпідставно, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Також, колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтованих посилань на неправильне застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, та не містить нових доказів, фактів та доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. 
На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст.242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: 

Повний текст постанови виготовлено 17.06.2020 року.