ПОСТАНОВА
Іменем України

28 квітня 2020 року 
Київ
справа №280/554/19
адміністративне провадження №К/9901/25604/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:           Бевзенка В.М., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 (головуючий суддя: Мельник В.В., судді: Чепурнов Д.В., Сафронова С.В.) у справі №280/554/19 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр», Державна організація «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
07.02.2019 ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" (далі - відповідач), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр", Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", в якому просила:
зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. надати Державній організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» до переліку рахунків вкладників              ПАТ "Банк Михайлівський", які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника, яка має право на відшкодування коштів у сумі           20 000,00 грн, для внесення даних щодо неї до Загального Реєстру вкладників          ПАТ "Банк Михайлівський", які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2019 позов задоволено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Б.В. на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі №280/554/19 залишено без руху та надано строк десять днів з моменту отримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції:
- документу на підтвердження повноважень Смолія Б.В. для підписання апеляційної скарги в інтересах Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю.;
- документу про сплату судового збору у розмірі 1152,60 грн.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Б.В. на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі №280/554/19 повернуто особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що апеляційна скарга підписана Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Смолієм Б.В., повноваження якого обмежені організацією правової роботи, зокрема юридичного супроводження діяльності ПАТ "Банк Михайлівський" та представництва інтересів банку в органах судової влади в межах інших повноважень, визначених рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1758 від 21.06.2018.
Також суд акцентував увагу про відсутність в матеріалах справи довіреності або іншого документального підтвердження повноважень Смолія Б.В. на підписання апеляційної скарги від імені Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
З посиланням на надання Смолію Б.В. достатнього часу для подання відповідних доказів на підтвердження повноважень на підписання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, що, у свою чергу, свідчить про наявність підстав для повернення такої апеляційної скарги.
06.09.2019 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Б.В., надіслана 05.09.2019, у якій скаржник просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.06.2018 № 1758 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора», продовжено процедуру ліквідації позивача по 12.07.2020 включно та продовжені повноваження ліквідатора, зокрема, Смолія Б.В. З 09.02.2018. Смолію Б.В. також делеговані повноваження, визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надані рішенням № 383 від 08.02.2018). Скаржник стверджує, що Смолій Б.В. має право діяти як уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» без будь-якої довіреності на підставі повноважень, визначених нормами закону та актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому апеляційну скаргу повернуто безпідставно.
Ухвалою Верховного Суду від 15.10.2019 відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.
Від позивача відзиву на касаційну скаргу відповідача не надходило, що відповідно до статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає касаційному перегляду рішення суду апеляційної інстанції.
В порядку статті 31 КАС України, пункту 15 Перехідних положень КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 23.04.2020 здійснено заміну судді Саприкіної І.В.
Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2020 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 не відповідає, а викладені в касаційній скарзі доводи скаржника є прийнятні з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Згідно частини третьої статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до частини першої статті 35 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI) тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.
Частиною першою та другою статті 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд - є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом - є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.
За змістом пункту 1 частини третьої статті 16 Закону №4452-VI позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.
Рішенням Правління Національного банку України № 14/БТ від 23.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 від 23.05.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора» запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк Михайлівський» строком до 22.06.2016 призначено уповноважену особу.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 991 від 13.06.2016 продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» до 22.07.2016.
Рішенням правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 відкликано банківську ліцензію та запроваджено ліквідацію у ПАТ «Банк Михайлівський».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1213 від 12.07.2016 розпочато ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» строком по 12.07.2018.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01.09.2016 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» з 05.09.2016 призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича. 
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 383 від 08.02.2018 року з 09.02.2018 повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені пунктами 4, 5, 6, 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону, делеговано Смолію Б.В., а саме: організації правової роботи, зокрема, юридичного супроводження діяльності ПАТ «Банк Михайлівський» та представництва інтересів Банку в органах судової влади, органах прокуратури, правоохоронних органах, та органах виконавчої служби України: проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз діяльності банку; представництва ПАТ «Банк Михайлівський» в органах державної влади в межах повноважень, визначених цим рішенням - діяти без довіреності від імені Банку, підписувати будь-які договори (правочини). інші документи: видавати розпорядження давати доручення та ін.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1758 від 21.06.2018 продовжено строк здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» на два роки з 13.07.2018 по 12.07.2020 включно.
- продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. по 12.07.2020 включно, визначені статтями, 37, 38, 47-52, 52, 53 Закону, крім повноважень визначених пунктами 4,5, 6,8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону;
- продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Смолія Б.В. по 12.07.2020 включно, пунктами 4, 5,6,8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону.
Зазначена інформація є публічною та розміщена на офіційних сайтах Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та у Єдиному державною реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Оскільки повноваження Волкова О.Ю. визначені Законом та обмежені рішенням Фонду стосуються здебільшого операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, а повноваження Смолія Б. В. визначені Законом та обмежені рішенням Фонду стосуються представництва інтересів Банку в органах судової влади, органах прокуратури, правоохоронних органах, та органах виконавчої служби України, то саме Смолієм Б.В., як уповноваженою особою Фонду було підписано апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2019. 
Отже, Смолій Б. В. мав право діяти як уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» без будь-якої довіреності на підставі повноважень, визначених нормами закону та актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відтак повернення апеляційної скарги є протиправним.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 22.08.2019 у справі № 0840/3764/18 та від 30.09.2019 у справі №520/10350/18.
Суд наголошує, що однією з основних засад судочинства, визначеною пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
КАС України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду. Даний принцип полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.
Повернення апеляційної скарги в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
ЄСПЛ у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії наголосив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку (Guincho v. Portugal, № 8990/80).
Крім того, у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golderv. the United Kingdom, № 18, пункти 28-36) Європейським судом з прав людини було визначено, що право на доступ до суду є одним з аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. У цій справі Суд визнав право на доступ до суду як невід`ємний аспект гарантій, закріплених у статті 6, пославшись на принципи верховенства права та недопущення свавілля, покладені в основу більшості положень Конвенції. Разом з тим, право на доступ до суду повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (рішення у справі "Беллє проти Франції" (Bellet v. France), заява серія A № 333-B, пункт 36,). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд (рішення у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany ), заява № 42527/98, пункт 45 та рішення у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Лупені та інші проти Румунії", (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява № 76943/11, пункт 86).
Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Виходячи з наведеного, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції скасуванню.
Керуючись статтями 345,349, 353, 355, 356 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Смолія Богдана Володимировича задовольнити.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі №280/554/19 скасувати, а справу направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                  С.М. Чиркін
В.М. Бевзенко
                                                                                В.М. Кравчук