УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 червня 2020 року
м. Київ
справа № 234/18377/17
провадження № 51-2668ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2019 року, який постановлено в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017050390002873, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зачатівка Волноваського району Донецької області, раніше неодноразово судимого, останнього разу – за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 30 травня 2013 року за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі — КК України) до остаточного покарання, на підставі ст. 71 цього Кодексу, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, 
у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Суть питання
За вироком Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. 
Крім того, цим же вироком засуджено ОСОБА_5 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, законність і обґрунтованість судових рішень стосовно якого, у цій касаційній скарзі, не оскаржується. 
Донецький апеляційний суд ухвалою від 14 травня 2020 року залишив вирок місцевого суду без змін.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, засуджений звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на невинуватість у вчиненні умисного вбивства, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильно надану оцінку доказам, просить скасувати вирок місцевого суду.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 фактично зводяться до його посилань на неповноту судового розгляду, не згоди з наданою судами оцінкою доказів та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також ОСОБА_4 , формально вказавши про допущені, на його думку, судами порушення, не зазначив як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених цими судами судових рішень, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом як вироку місцевого суду так і ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
При цьому касаційна скарга засудженого не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів його апеляційної скарги, в тому числі й щодо суворості призначеного йому покарання.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені засудженим у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу — без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Однак касаційна скарга засудженого містить суперечності, оскільки вона подана на рішення судів першої і апеляційної інстанції, а в прохальній її частині засуджений порушує питання про скасування вироку місцевого суду.
При цьому засуджений, ставлячи вимогу про скасування вироку місцевого суду, не зазначає, яке рішення повинен ухвалити суд касаційної інстанції щодо ухвали апеляційного суду, якою вищевказаний вирок залишено без змін.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК України, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 цього Кодексу, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                 ОСОБА_3