ф
ПОСТАНОВА
Іменем України

29 квітня 2020 року 
Київ
справа №826/7009/17
адміністративне провадження №К/9901/62356/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Кузьменка В.В., Василенка Я.М., Степанюка А.Г. у справі №826/7009/17 за позовом ОСОБА_1 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової Олександри Євгенівни, треті особи -  Закрите акціонерне товариство "Київгума", Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової О.Є. (надалі по тексту - державний реєстратор) №10701070026014721 від 18.01.2017 про реєстрацію змін до відомостей про ЗАТ "Київгума" щодо зміни керівника з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.
- скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України "ОСОБА_2 - керівник; ОСОБА_2 - голова комісії з припинення або ліквідатор", вчинений на підставі оскаржуваного рішення №10701070026014721 від 18.01.2017;
- скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України " 15.11.2013, в стані припинення, за судовим рішенням про банкрутство. Судове рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, 08.11.2013, 5002-19/57119.2-2010, Господарський суд АРК", у зв`язку із відсутністю справи про банкрутство.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової О.Є. №10701070026014721 від 18.01.2017 про реєстрацію змін до відомостей про ЗАТ "Київгума", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України щодо зміни керівника з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.
Скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України "ОСОБА_2 - керівник; ОСОБА_2 - голова комісії з припинення або ліквідатор", вчинений на підставі оскаржуваного рішення №10701070026014721 від 18.01.2017.
В решті позову - відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2018 скасовано в частині задоволених вимог та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову в цій частині.
В решті рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2018 - залишено без змін.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку зі зміною керівника юридичної особи може здійснюватись лише за наявності примірника оригіналу (нотаріально засвідченої копії) відповідного рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, прошитого, пронумерованого та підписаного засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів. справжність підписів яких має бути нотаріально засвідчена. Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, до заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу в частині зміни керівника не було додано відповідного рішення уповноваженого органу управління про такі зміни, натомість, було додано документ під назвою "Рішення ліквідатора" від 19.12.2016, хоча відповідно до резолютивної частини постанови Господарського суду Автономної республіки Крим від 08.11.2013 по справі №5002-19/5719.2-2010 повноваження ліквідатора припинились 08.11.2014.
У поданому відзиві ЗАТ "Київгума" просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.
Також представником позивача в порядку ст.ст. 346, 347 КАС України подано клопотання про передачу справи №826/7009/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке мотивоване тим, що дана справа містить виключну правову проблему, яка полягає в тому, що з моменту закінчення строку ліквідаційної процедури щодо ЗАТ "Київгума" пройшло майже чотири роки, та на даний час ЗАТ "Київгума" не ліквідоване, жодним судом процедура ліквідації не здійснюється, в провадженні жодного суду немає справи про банкрутство товариства. Водночас. як зазначає представник позивача, арбітражний керуючий ОСОБА_2 вважає себе ліквідатором товариства, не здійснюючи ніяких повноважень ліквідатора, та ним неодноразово вносились відомості про себе, як про керівника ЗАТ "Київгума", та ініційовано від іменні товариства значну кількість судових процесів.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає  задоволенню частково   з наступних підстав.
У ході розгляду справи судами встановлено, що постановою господарського суду Автономної республіки Крим від 08.11.2013 (справа № 5002-19/5719.2-2010) ЗАТ "Київгума" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком до 08.11.2014 та призначено ліквідатором ОСОБА_2 
17.11.2014 ОСОБА_3 , який діяв на підстав довіреності ЗАТ "Київгума", виданої ліквідатором ЗАТ "Київгума" у відповідності до Наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2014, № 1197/5 "Про проведення реєстраційних дій щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням/місцем проживання яких є Автономна Республіка Крим та місто Севастополь" звернувся до реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області з приводу внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зокрема з вимогою про заміну керівника ЗАТ "Київгума" ОСОБА_1 на нового керівника ОСОБА_2.
Рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області Ніколенко Т.Л. від 17.11.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений відповідний запис № 18821070024014721, яким вчинена реєстраційна дія щодо керівника підприємства.
Втім, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 №814/3761/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016, визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області Ніколенко Т.Л. щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо закритого акціонерного товариства "Київгума" (ідентифікаційний код 31812293) в частині внесення інформації про ОСОБА_2 , як керівника закритого акціонерного товариства "Київгума" (номер запису № 18821070024014721 від 17 листопада 2014 року).
Зі змісту мотивувальної частини постанови Одеського апеляційного адміністративного суду, підставою для скасування рішення державного реєстратора щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в частині внесення інформації про ОСОБА_2 , як керівника закритого акціонерного товариства "Київгума", стала відсутність в матеріалах відповідної реєстраційної справи рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) розпорядчого документа про їх призначення.
В подальшому, в січні 2017 року, ОСОБА_2 вдруге звернувся до органу державної реєстрації із заявою про внесення змін до відомостей про ЗАТ "Київгума", що містяться в Єдиному державному реєстрі, а саме: щодо заміни керівника ЗАТ "Київгума" ОСОБА_1 на нового керівника - ОСОБА_2.
Рішенням державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Папкової Олександри Євгенівни за № 10701070026014721 від 18.01.2017 відповідні зміни були вдруге внесені до Єдиного державного реєстру.
Не погоджуючись з правомірністю внесення таких змін, позивач звернувся до суду та просить його задовольнити.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу в частині зміни керівника, не було додано відповідного рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про такі зміни, натомість було додано документ під назвою "Рішення ліквідатора", в якому зазначено, що ОСОБА_2 , керуючись постановою господарського суду Автономної республіки Крим від 08.11.2013 (справа № 5002-19/5719.2-2010), звільняє ОСОБА_1 з посади директора ЗАТ "Київгума". Разом з цим, судом вказано, що державним реєстратором залишено поза увагою той факт, що відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатору не надано повноважень на звільнення керівника юридичної особи, натомість визначено, що ліквідатор виконує повноваження керівника під час ліквідаційної процедури юридичної особи.
Крім того, судом першої інстанції вказано, що  в документі під назвою "Рішення ліквідатора", що поданий на державну реєстрацію змін до відомостей про керівника ЗАТ "Київгума", ОСОБА_2 під час прийняття такого рішення, керувався постановою господарського суду Автономної республіки Крим від 08.11.2013 (справа № 5002-19/5719.2-2010). Втім, державним реєстратором залишено поза увагою той факт, що за змістом резолютивної частини вказаного рішення господарського суду, повноваження ОСОБА_2 , як ліквідатора, ЗАТ "Київгума", припинились 08.11.2014.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з 08.11.2013, як з дня винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора для боржника ЗАТ "Київгума", зникає як таке саме правове поняття "колишній керівник" (як виконавчий орган господарського товариства) і на його місце стає одноосібно професійний арбітражний керуючий - ліквідатор.
Також судом апеляційної інстанції вказано, що ліквідатор боржника ЗАТ "Київгума" за законом виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури цього боржника, яке має бути оформлено відповідною ухвалою господарського суду. Ліквідаційна процедура щодо боржника ЗАТ "Київгума" не завершена, відповідна ухвала не виносилась. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Стаття 2 КАС у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, завданням адміністративного судочинства визначала захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС у редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини другої статті 4 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
За правилами частини першої статті 17 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).
Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судом першої інстанції належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 КАС у чинній редакції, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Як установлено матеріалами справи, позивач звернулася до суду з позовом про скасування реєстраційної дій/рішення державного реєстратора про реєстрацію змін до відомостей про ЗАТ "Київгума" щодо зміни керівника з ОСОБА_1 на ОСОБА_2. та скасування  запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України про перебування ЗАТ "Київгума" в стані припинення.
З висловлених позивачем мотивів звернення до суду вбачається, що незаконність, на його думку, реєстрації таких змін пов`язана з не поданням рішення уповноваженого органу управління про зміну керівника  ЗАТ "Київгума" та тим, що за змістом резолютивної частини вказаного рішення господарського суду, повноваження ОСОБА_2, як ліквідатора, ЗАТ "Київгума", припинились 08.11.2014.
Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку з незгодою позивача із прийнятими відповідачем рішенням про реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу й покликані фактично відновити попередню реєстрацію інформації про керівника.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній на час подання позову) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками,        акціонерами,        членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 20 ГПК України (у редакції, чинній на момент прийняття судами оскаржуваних рішення) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема        справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.
Отже, звернення позивача до суду із цим позовом пов`язане з захистом позивача власних корпоративних прав, а не із захистом прав у сфері публічно-правових відносин, що унеможливлює розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №826/2778/16 (провадження № 11-840апп19).
Враховуючи предмет спірних правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС України. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).
Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи викладене, зважаючи на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та закриття провадження у адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 354 КАС України.
У зв`язку з тим, що Верховним Судом, не вдаючись до правової оцінки застосування судами норм матеріального права, встановлено порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судових рішень та закриття провадження по справі, клопотання представника позивача про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду підлягає залишенню без розгляду.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 343, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року скасувати.
Провадження у адміністративній справі №826/7009/17 - закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду та що він вправі протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                        А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                    Л.Л. Мороз

                                                                                                             А.І. Рибачук