КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 370/2416/19                                                                           Головуючий у суді першої інстанції: Тандир О.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/590/2020                   Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
11 березня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
                                    Головуючого                                           Волошиної В.М.
                                   Суддів                                      Слюсар Т.А., Мостової Г.І.
                                   Секретаря судового засідання               Маличівській Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги,  колегія суддів, - 
 
в с т а н о в и л а:
 
У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 вересня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» (далі - ТОВ «СІМПЛ МАНІ») та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM- 00006331, за умовами якого фінансова компанія надала позичальнику кредит, зі сплатою  процентів за користування кредитними коштами, строком на 36 місяців.            23 жовтня 2018 року  між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20181023 за кредитними зобов`язаннями, у тому числі за кредитним договором, укладеним із відповідачкою.
 
Посилаючись на неналежне виконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість, новий кредитор просив стягнути з відповідачки 32 592,76 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 20 223,00 грн.; заборгованість по щомісячним  процентам за користування кредитом - 4 881,76 грн.;  пеня за порушення виконання зобов`язання - 7 488,00 грн.
 
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
 
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.  
 
В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зроблено без з`ясування всіх обставин справи, без дослідження наданих позивачем доказів. Долучені позивачем письмові докази - кредитний договір № SM- 00006331від 08 вересня 2017 року, укладений між ТОВ "СІМПЛ МАНІ" та відповідачем, договір факторингу № 20181023 від 23 жовтня 2018 року укладений між ТОВ "СІМПЛ МАНІ" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, а тому в силу статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Неналежне виконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором за період 08 вересня 2017 року до 22 жовтня 2018 року, що долучений позивачем до позовної заяви. Звернув увагу на те, що новий кредитор не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Всі нараховані, відсотки, пеня за порушення кредитних зобов`язань, та інші платежі нараховувались виключно первісним кредитором ТОВ "СІМПЛ МАНІ" і в цій сумі позивач (новий кредитор) просить стягнути заборгованість.
 
Відповідачка, у визначений ухвалою суду строк, не скористалась процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
 
Учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Позивач у поданій апеляційній скарзі та в окремій заяві від 28 січня 2020 року просив розглядати справу у відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с. 89).
У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
 
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних  підстав.
 
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами  обставини виконання первісним кредитором зобов`язань за кредитним договором в частині надання відповідачеві коштів, а відтак і не довів наявність у відповідачки заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку.
 
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.
 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 626, 628 ЦК України).
 
Відповідно до  статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
 
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом - стаття 1054 ЦК України.
 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
 
З матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2017 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до ТОВ "СІМПЛ МАНІ" для отримання фінансових послуг. Після ознайомлення з інформацією про умови кредитування за програмою «Мій гаманець», відповідачкою підписано заяву-згоду про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "СІМПЛ МАНІ", паспорт споживчого кредиту, заяву про надавання кредиту та укладення договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту (а.с. 9, 11-12, 13, 15).
 
08 вересня 2017 року між ТОВ "СІМПЛ МАНІ" та ОСОБА_1   укладено  договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM- 00006331 (а.с. 5-7).
 
За умовами кредитування, що підписані учасниками зобов`язання, сторони встановили загальну суму кредиту за договором в розмірі 20 800,80 грн. та його складові: 15 581,00 грн. - сума кредиту;  773,72 грн.  - плата за оформлення договору; 3 646,08 грн. - страховий платіж за укладеним договором добровільного страхування життя; 800,00 грн. - страховий платіж за укладеним договором добровільного страхування майна фізичної особи.
 
Сторони домовились, що кредит надається позичальнику згідно заяви позичальника про надання кредиту шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, що вказаний позичальником у заяві-дорученні. Грошовий кредит надається строком на 36 місяців, з кінцевою датою повернення кредиту 08 вересня 2020 року.  
 
За користування позикою договором передбачена сплата процентів у вигляді щомісячного проценту від суми кредиту у розмірі 3,99 %, що обчислюється від загальної суми наданого кредиту та нараховується щомісячно та річний процент у розмірі 0,001%, що обчислюється від залишку заборгованості по кредиту, починаючи з дати видачі кредиту за договором та встановлюється у розмірі, що відповідає періоду часу в один рік та нараховується щомісячно.
 
Позичальник зобов`язувався сплачувати платежі за кредитом кожного місяця до 08 числа згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів шляхом готівкового перерахування коштів на рахунок кредитора.
 
Відповідно до погодженого графіку погашення заборгованості (додаток № 1 до договору) щомісячний ануїтетний платіж складає розмір 1 407,77 грн. (а.с. 8).
 
Умовами договору передбачена відповідальність сторін, зокрема за порушення позичальником строку погашення кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу позичальник сплачує кредитору неустойку у вигляді штрафу, розмір якого становить 624,00 грн. за кожний випадок прострочення. Сума штрафу розрахована у розмірі 3% від загальної суми наданого кредиту. Сторони домовились, що кредитор має право в односторонньому порядку припинити нарахування (зменшити розмір) штрафу.
 
При затриманні сплати позичальником частини кредиту та/або річних та щомісячних процентів на строк, що перевищує один календарний місяць, а також у випадках перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків та несплати позичальником більше одного щомісячного платежу сторони узгодили право кредитора вимагати дострокове повернення кредиту, а також сплати всіх належних процентів за весь фактичний строк користування кредитом.
 
Заява від 08 вересня 2017 року міститься доручення позичальника, за яким остання доручає ТОВ "СІМПЛ МАНІ" за рахунок отриманого кредиту перерахувати на її користь грошові кошти у розмірі 15 581,00 грн. на рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України»; у розмірі  3 646,08 грн. на користь ТОВ «Смарт-Фінанс» за призначенням платежу: оплата за послуги страхування згідно договору №  SM- 00006331 від 08 вересня 2017 року; у розмірі 800,00 грн. на користь ТОВ «Смарт-Фінанс» за призначенням платежу: оплата за послуги страхування згідно договору № 123330752/17FM від 08 вересня 2017 року (а.с. 10).
 
Факт укладання договору на умовах, передбачених фінансовим кредитом № SM- 00006331  від 08 вересня 2017 року, та отримання суми позики не спростовано відповідачкою ОСОБА_1 . 
 
Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин згідно з вимогами статті 204 ЦК України створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір  про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM- 00006331 від               08 вересня 2017 року згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
 
Із долученого до матеріалів справи договору факторингу № 20181023 вбачається, що 23 жовтня 2018 року  між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги за кредитними зобов`язаннями, у тому числі за кредитним договором, укладеним із відповідачкою ОСОБА_1 (а.с. 23-25).
 
Із наданого позивачем витягу з реєстру боржників до договору  відступлення права вимоги № 20181023 вбачається, що загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним зобов`язанням становить розмір 34 000,53 грн., з яких: 20 223,00 грн. за тілом кредиту; 6 289,50 грн. - за щомісячними процентами; 0,03 грн. - за річними процентами та 7 488,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.26).
 
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
 
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Отже, відповідно до укладеного договору про відступлення прав вимоги            № 20181023 від 23 жовтня 2018 року в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «СІМПЛ МАНІ» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитним договором,  внаслідок чого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» замінює ТОВ «СІМПЛ МАНІ»  як кредитора (стає новим кредитором),  у тому числі права вимоги за зобов`язанням відповідачка ОСОБА_1 , з правом вимоги повного належного  виконання обов`язків останньої за кредитним договором № SM- 00006331 від                 08 вересня 2017 року.
 
Про зміну кредитора у зобов`язані відповідачка ОСОБА_1 повідомлялась як ТОВ «СІМПЛ МАНІ», так і новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 21, 22).
 
Матеріалами справи підтверджується, що 26 жовтня 2018 року новий кредитор направив позичальнику досудову вимогу у вигляді повідомлення № 002948976-1, в якому, посилаючись на існуючу заборгованість за кредитним договором                     № SM- 00006331від 08 вересня 2017 року та допущені порушення умов та строків повернення отриманих грошових коштів, сплати процентів за користування кредитом повідомив позичальника ОСОБА_1 про прийняття рішення про зміну умов щодо строку виконання кредитного договору, який вважається таким, що настав на десятий календарний день з дня направлення цього повідомлення (а.с. 22).
 
Отже, пред`явивши вимогу про дострокове стягнення кредиту, новий кредитор змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Відповідно строк дії договору № SM- 00006331від 08 вересня 2017 року змінився з десятого дня з дати, зазначеної на повідомленні про дострокове повернення кредиту, і вважається таким, що має бути виконаним позичальником у повному обсязі                    05 листопада 2018 року.  
 
Звертаючись 16 серпня 2019 року до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1   про стягнення  заборгованості за кредитним договором № SM- 00006331від 08 вересня 2017 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник у повному обсязі борг не погасила, має заборгованість з погашення тіла кредиту, зі сплати щомісячних процентів, а також нарахованої пені за прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникла протягом дії договору. 
 
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що на виконання умов кредитного договору позичальником сплачено  5 907,77 грн., з яких 577,80 грн. віднесено кредитором на погашення тіла кредиту, 5 329,80 грн. - на погашення щомісячних процентів за користування кредитом, 0.17 грн. - на погашення річних процентів. Станом на момент заміни кредитора у зобов`язанні (23 жовтня 2018 року) заборгованість позичальника ОСОБА_1 становила розмір 34 000,53 грн.
 
Доказів погашення заборгованості як первинному так і новому кредитору матеріали справи не містять та відповідачкою не надано.
 
Зазначені позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог вказують на те, що після передачі права вимоги за кредитним договором позичальником ОСОБА_1 21 лютого 2019 року на користь нового кредитора здійснено один платіж на суму 1 407,77 грн. (а.с. 1-4 позовна заява).
 
За пред`явленим позовом заборгованість відповідачки перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитом становить суму 32 592,76 грн., з яких 20 223,00 грн. залишок заборгованості за кредитом, 4 881,76 грн. - заборгованість по щомісячним процентами за період з 09 квітня 2018 року до 22 жовтня 2018 року, неустойка у вигляді штрафу за прострочення виконання зобов`язання за період з 09 жовтня 2017 року до 22 жовтень 2018 року в сумі 7 488,00 грн. (а.с. 18-20).
 
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам,  судова колегія виходить з такого.
 
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
 
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
 
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
 
Встановлені фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають  вимогам закону  про  їх  належність та допустимість, свідчать про те, що позичальник ОСОБА_1 згідно кредитного договору № SM- 00006331від              08 вересня 2017 року взяті на себе зобов`язання не виконала, допустила прострочення виконання зобов`язання протягом дії кредитного договору, унаслідок чого виникла заборгованість.
 
Наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.  
 
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору - частина 4 статті 631 ЦК України.
 
Правовий аналіз умов договору сторін та зміст зазначених правових норм дає підстави для висновку, що новий кредитор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» після зміни строку виконання кредитного зобов`язання має право вимагати у позичальника повернення у повному обсязі суми позики, а також стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами, так і неустойки у межах погодженого сторонами строку кредитування, який настав 05 листопада 2018 року.
 
 Зібрані у справі докази щодо визначеного розміру заборгованості, періоду її виникнення вказують на те, що заборгованість в частині залишку кредиту в сумі 20 223,00 грн., щомісячних процентів за користування кредитом, які несплачені позичальником під час дії договору за період з 09 квітня 2018 року до 22 жовтня 2018 року, в сумі 4 881,76 грн. та неустойки за період з 09 жовтня 2017 року до 22 жовтень 2018 року в сумі 7 488,00 грн. підтверджується  розрахунком заборгованості, в якому зазначено як розмір виданого кредиту, так і суми сплачених позичальником платежів на виконання кредитного зобов?язання, періоди і суми виникнення заборгованості, та свідчить про дійсність вимоги, яка існувала на момент зміни кредитором умов основного зобов`язання щодо строку дії договору (а.с. 18-20).
 
За таких обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах заявлених вимог є доведеною та підлягає задоволенню.
 
Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення статей 264, 265 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, з характером спірних правовідносин належним чином не визначився та дійшов помилкового висновку про відмову у позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
 
Отже, обставини на які посилається позивач в апеляційній скарзі як на підставу перегляду судового рішення в частині порушення судом першої інстанції норм матеріального права знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає задоволенню.
 
Неправильне застосування судом першої інстанції зазначених норм матеріального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". З ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 32 592,76 грн., яка складається із залишку кредиту в сумі 20 223,00 грн., щомісячних процентів за користування кредитом, які несплачені позичальником за період з 09 квітня 2018 року до 22 жовтня 2018 року, в сумі 4 881,76 грн., неустойки за порушення термінів погашення грошового зобов`язання за період з 09 жовтня 2017 року до 22 жовтень 2018 року в сумі 7 488,00 грн. 
 
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
 
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" задоволені у повному обсязі,  а тому понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати (судовий збір за подання позовної заяви, апеляційної скарги) в сумі 4 802,50 грн. слід покласти на відповідачку ОСОБА_1 .
 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.
 
Рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"  заборгованість за кредитним договором в сумі 32 592,76 грн.  
Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"  судовий збір у розмірі 4 802,50 грн.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
 Головуючий                                                                      
 
Судді: