Справа № 161/17494/19 	Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М. 	
Провадження № 22-ц/802/437/20  Категорія: 1 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
07 травня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л.Я.,
суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,
Данилюк В.А., Киці С.І.,
секретар с/з - Савчук О.В.,
з участю:
      представників відповідача - Бєлової Н.Ю., Мартинюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства № 3 Луцької міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача Житлово-комунального підприємства № 3 Луцької міської ради на рішення Луцької міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2020 року,

                                           В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , 18 січня 2019 року їй стало відомо, що на сходових клітинах її будинку припинено постачання електроенергії. Відключення освітлення сходових клітин у вказаному будинку було проведено працівниками ЖКП № 3 на підставі наказу від 28 грудня 2018 року «Про перевірку відповідності складових послуг тарифу» № 5. 
Позивач вважає, що вона, як власник квартири, є також співвласником сходових клітин в цьому будинку, оскільки вони призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування, та співвласником майна багатоквартирного будинку, в тому числі, електричного обладнання всередині та за межами будинку, яке його обслуговує, а тому на думку позивача, відповідач, припинивши подачу електроенергії на сходові клітини будинку, порушив її право на вільне користування сходовими клітинами як співвласника жилого приміщення. 
Посилаючись на зазначені обставини та, збільшивши позовні вимоги, позивач просила суд визнати протиправним та скасувати наказ житлово-комунального підприємства № 3 Луцької міської ради від 28 грудня 2018 року «Про перевірку відповідності складових послуг тарифу» № 5, визнати протиправними дії Житлово-комунального підприємства № 3 Луцької міської ради щодо відключення освітлення місць загального користування в житловому будинку від електропостачання та зобов`язати житлово-комунальне підприємство № 3 Луцької міської ради підключити (відновити) освітлення місць загального користування електронапругою (електроенергією) в будинку, стягнути з відповідача в її користь 50000 грн моральної шкоди, а судові витрати покласти на відповідача.
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 січня 2020 року в даній справі позов задовольно частково.
Постановлено визнати дії відповідача щодо відключення від електропостачання місць загального користування (сходових клітин) в будинку АДРЕСА_1 протиправними .
Зобов`язано відповідача відновити електропостачання місць загального користування (сходових клітин) в будинку АДРЕСА_1 .
Стягнуто з відповідача в користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1536,80 грн.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвали нове про задоволення її позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.
Відповідач у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду в частині задовлення позовних вимог ОСОБА_1 з ухваленям в цій частині нового рішення про відмову в позові та посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи.
В судовому засіданні представники відповідача апеляційну скаргу позивачки заперечили, а апеляційну скаргу відповідача підтримали, просили апеляційну скаргу позивачки залишити без задоволення, а апеляційну скаргу відповідача задовольнити.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.
Апеляційні скарги позивачки і відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Із матеріалів справи убачається, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 23 червня 2011 року (а.с.8).
Судом встановлено, що утримання та обслуговування багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 здійснює Житлово-комунальне підприємство № 3 Луцької міської ради.
Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 червня 2018 року.
Згідно із статтею 1 цього Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Судом, крім того, встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 577-1 від 24 вересня 2013 року «Про виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Луцька» виконавцями послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено підприємства та організації, що надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для потреб споживачів, а саме: житлово-комунальні підприємства, в тому числі і ЖКП № 3.
Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 09 лютого 2010 року № 72-1 «Про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються житлово-експлуатаційними підприємствами м. Луцька» затверджено: 1) перелік послуг, мінімально необхідних для утримання будинків та прибудинкових територій; 2) перелік та періодичність виконання робіт з прибирання прибудинкової території, сходових клітин, підвалів, технічних поверхів, з обслуговування димовентиляційних каналів, перелік робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем загального користування, з поточного ремонту конструктивних елементів житлових будинків, що виконуються житлово-експлуатаційними підприємствами в межах коштів, одержаних як плата за утримання кожного будинку окремо, відповідно до по будинкового тарифу згідно з додатками 2-7.
Згідно з додатком № 1 до зазначеного рішення органу місцевого самоврядування до переліку послуг, які мінімально необхідні для утримання будинків, споруд та прибудинкової території відносяться такі послуги: 1) прибирання прибудинкової території; 2) прибирання сходових кліток; 3) прибирання підвалів, технічних поверхів; 4) технічне обслуговування ліфтів; 5) технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем загального користування; 6) дератизація (за наявності підвалів у будинках); 7) дезінсекція; 8) обслуговування димовентиляційних каналів; 9) поточний ремонт конструктивних елементів; 10) освітлення місць загального користування, підвалів; 11) енергопостачання ліфтів.
В додатку № 6 до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 09 лютого 2010 року № 72-1 визначено перелік робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем загального користування. Зокрема до переліку таких робіт щодо забезпечення електроосвітлення в приміщеннях загального користування відносяться: 1) вибіркова перевірка та ревізія контактних з`єднань та стану проводів в коробках та щитах; 2) перевірка стану запобіжників та автоматичних вимикачів із заміною некаліброваних запобіжників; 3) перетягування провислої внутрішньої електропроводки та встановлення додаткових кріплень; 4) пошук місць ушкодження електромереж та їх усунення, ремонт та окрема заміна вимикачів; 5) відновлення написів, розфарбовування номерів фаз і знаків.
Отже, освітлення місць загального користування відноситься до мінімально необхідної послуги, яка обов`язково має надаватись виконавцями послуг з утримання будинків, оскільки забезпечує експлуатацію житлового будинку.
Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 20-1 від 24 січня 2018 року «Про скориговані тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються житлово-експлуатаційними підприємствами» серед іншого зобов`язано житлово-експлуатаційні підприємства № 2, 3, 7, 11, Товариство «М.Ж.К.» м. Луцька, кооперативну житлово-експлуатаційну контору № 8 ЖБК продовжити облік доходів та витрат, надавати послуги в кожному будинку в межах коштів, отриманих від власників квартир, квартиронаймачів (п.2.1).
28 грудня 2018 року директор ЖКП № 3 видав наказ «Про перевірку відповідності складових послуг тарифу», яким в тому числі доручено провідному економісту здійснити по кожному будинку перевірку відповідності складових послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до структури тарифу, затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 січня 2018 року № 20-1.
Судом також встановлено, що наказом директора ЖКП № 3 від 28 грудня 2018 року зобов`язано майстра ремонту (поточного) здійснити відключення освітлення місць загального користування в будинках, в яких відшкодування витрат на електричну енергію відсутнє в структурі тарифу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на виконання якого було відключено освітлення місць загального користування, в тому числі і в будинку АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 вважає такі дії ЖКП № 3 протиправними, а тому просила суд визнати неправомірними дії житлово-комунального підприємства по відключенню від електропостачання місць загального користування в будинку АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача відновити освітлення місць загального користування.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що ЖКП № 3 як виконавець комунальних послуг по утриманню будинку і прибудинкової території не має право припинити  надання відповідної комунальної послуги по постачанню та розподілу електроенергії її споживачу.
Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
Відповідно до  статті 3 Закону України «Про електроенергетику»  відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
На час виникнення спору між сторонами в даній справі взаємовідносини, які виникали у процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулювалися Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі - Правила).
Згідно з п. 7.5 Правил припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється:
1) оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі:
відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади);
недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача;
заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи;
несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи);
невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади;
закінчення терміну дії, розірвання або неукладення договору між споживачем та оператором системи;
закінчення терміну дії договору між споживачем та постачальником «останньої надії» (за умови неукладення споживачем договору з іншим електропостачальником);
порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209;
Створення неналежних умов експлуатації електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі споживача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких споживачем порушуються Правила охорони електричних мереж (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади);
2) електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі:
заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником;
недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.
Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.
Крім того, частина 4  статті 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця. Таке попередження надсилається споживачу не раніше наступного робочого дня після спливу граничного строку оплати комунальної послуги, визначеного законодавством та/або договором про надання відповідної комунальної послуги.
Проте, як було встановлено судом, електропостачання місць загального користування (сходових клітин) в будинку АДРЕСА_1 було припинено не енергопостачальною організацією, а відповідачем, який надає послуги по утриманню будинку і прибудинкової території.
Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що відсутність певної комунальної послуги в структурі тарифу послуг з утримання будинку не може бути підставою для припинення надання такої послуги, яка є необхідною для експлуатації будинку.
За змістом статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлення в порядку і межах, визначених законодавством тарифів на побутові, комунальні послуги відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг здійснюють виконавці/виробники і подають їх на затвердження вищезазначеним органам місцевого самоврядування згідно з нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.
Таким чином, споживачі житлово-комунальних послуг не беруть безпосередньої участі у формуванні структури тарифу послуг з утримання будинку, адже законодавцем такі повноваження покладено на органи місцевого самоврядування. Та обставина, що освітлення місць загального користування не оплачується мешканцями багатоквартирного будинку через відсутність такої послуги в структурі тарифу послуг з утримання будинку не може мати наслідком позбавлення мешканців цього будинку набору мінімально необхідних послуг для експлуатації будинку, адже призведе до порушення основоположних прав людини. Такі недоліки (чи помилки) відповідач повинен вирішувати з органом місцевого самоврядування, енергопостачальною організацією, діючи вчасно, в належний і якомога послідовніший спосіб.
Відтак не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги відповідача те, що відповідачем правомірно припинено електропостачання місць загального користування в будинку, де проживає позивачка, з посиланням на те, що мешканці цього будинку не оплачують вартість спожитої електричної енергії, яка затрачається на освітлення місць загального користування.
При цьому відповідачем не надано суду доказів наявності  заборгованості за спожиту електричну енергію мешканців цього будинку та не дотримано належного порядку як визначення розміру збитків, так і припинення електропостачання.
За таких  обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що дії відповідача по відключення освітлення місць загального користування (сходових кліток) в будинку АДРЕСА_1 від електронапруги (електроенергії) є неправомірними,  
Колегія суддів також погоджується з висновками суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди з огляду на наступне.    
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обов`язковому доказуванню підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача шкоди та вини останнього в її заподіянні.
Всупереч зазначеним вимогам закону позивачка не надала суду будь-яких доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди внаслідок відсутності освітлення сходових клітин в будинку, де знаходиться її квартира.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди.
Інші доводи апеляційних скарг позивачки і відповідача не впливають на правильність судового рішення, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає. 

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
                                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 та відповідача Житлово-комунального підприємства № 3 Луцької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді