УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 676/3834/19
Провадження № 22-ц/4820/1033/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 червня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., 
                секретар судового засідання Дубова М.В.,
з участю представника апелянта, а також  позивача та його представника в режимі відеоконференції,   
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку «Подільські Товтри» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційного скаргою Національного природного парку «Подільські Товтри» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Швець О.Д. від 05 березня 2020 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

    У червні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись з цим позовом до відповідача, вказував, що з 17.02.2016 року перебував у трудових відносинах із відповідачем, працюючи на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Подільські Товтри» згідно наказу № 12-к від 16.02.2016 р. на підставі безстрокового трудового договору. 
16 травня 2019 року його було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпПУ за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вважає звільнення незаконним, оскільки свої обов`язки виконував в повному об`ємі, жодних правопорушень не вчиняв. Звільнення проведено з порушенням процедури, передбаченої законом.
У наказі №39-к від 06.05.2019 року не зазначено жодних підстав його звільнення, не проведено розслідування вчиненого дисциплінарного проступку, не відібрано від нього пояснень. Наказом №44-к від 16.05.2019 року внесено зміни до наказу №39-к від 06.05.2019 року щодо дати звільнення. Тому зазначені накази підлягають скасуванню. 
Уточнивши позовні вимоги, остаточно просив визнати незаконним та скасувати наказ № 44-к від 16.05.2019 року «Про внесення змін до наказу № 39-к від 06.05.2019 р. «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ № 39-к від 06.05.2019 р. «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду «Національного природного парку «Подільські Товтри» з 16.05.2019 року; стягнути з НПП «Подільські Товтри» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.05.2019 року до дня поновлення на роботі та 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. 
       Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2020 року позов задоволено частково.
     Визнано незаконним та скасовано наказ №39-к від 06.05.2019 р. «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Визнано незаконним та скасовано наказ №44-к від 16.05.2019 р. «Про внесення змін до наказу №39-к від 06.05.2019 р. «Про звільнення ОСОБА_1 ».
      Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду Національного природного парку «Подільські Товтри» з 16 травня 2019 року.
  Стягнуто з Національного природного парку «Подільські Товтри» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 58759,78 грн. без віднімання сум податків та зборів та моральну шкоду у розмірі 4000 грн.
      Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць у розмірі 5817,80 грн. допущено до негайного виконання.
  Стягнуто з Національного природного парку «Подільські Товтри» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.
Стягнуто з Національного природного парку «Подільські Товтри» в дохід держави судовий збір у розмірі 2522,40 грн.
       В апеляційній скарзі Національний природний парк «Подільські Товтри» просить рішення суду скасувати як незаконне та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову. На його думку, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про порушення відповідачем процедури застосування дисциплінарного стягнення, оскільки ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання природо-охоронних заходів збереження природно-заповідного фонду за 2018 рік. На засіданні Науково-технічної ради НПП «Подільські Товтри» 27.12.2018 року був присутній ОСОБА_1 , за результатами розгляду звіту про проведення природоохоронних заходів збереження природо-заповідного фонду за 2018 р., визнано роботу служби державної охорони ПЗФ за 2018 р. незадовільною. На цьому засіданні ОСОБА_1 особисто надав пояснення щодо роботи відділу, роботу якого визнано незадовільною. Вказаний наказ чинний, і не оскаржувався ОСОБА_1 у встановленому порядку. Вважає, що відповідачем не порушено порядку застосування дисциплінарного стягнення.
       Про відсутність позивача 01.03.2019 року на робочому місці без поважних причин ним 04.03.2019 року надано пояснення, які не відповідають фактичним обставинам і не підтверджені доказами. ОСОБА_1 не повідомляв адміністрацію підприємства про бажання звернутися до лікаря для проведення чергового огляду, тому його візит до лікаря є порушенням трудової дисципліни і не може вважатися поважною причиною відсутності на роботі.
Табель обліку робочого часу, де помилково вказано про 8 годин роботи ОСОБА_1 01.03.2019 року, не є визначальним доказом присутності ОСОБА_1 на роботі 01.03.2019 року. 
Під час розгляду справи суд не встановлював обставину щодо звернення до профспілкового органу для надання згоди на звільнення працівника, тому прийшов до передчасного висновку про звільнення без отримання попередньої згоди виборного профспілкового органу.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення. Вважає, що судом правильно встановлено відсутність даних про суть дисциплінарного проступку у наказі про звільнення. При накладенні стягнення відповідачем не було перевірено усіх обставин, оскільки на роботі 01.03.2019 року він перебував протягом робочого дня, за винятком часу звернення в лікарню. Судом обґрунтовано зазначено про відсутність систематичності притягнення до дисциплінарної відповідальності в розумінні п. 3 ст. 40 КЗпП України.
В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.
Позивач та його представник просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 17.02.2016 р. був прийнятий на роботу в НПП «Подільські Товтри» на посаду начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду (наказ № 12-к від 16.02.2016 р).
       Наказом № 6 від 16.01.2019 року за неналежне виконання природоохоронних заходів збереження природно-заповідного фонду за 2018 рік начальнику відділу державної охорони природно-заповідного фонду Спасюку О.М. оголошено догану. Підстава: протокол № 6 науково-технічної ради НПП «Подільські Товтри» від 27 грудня 2018 року.
Наказом № 39-к від 06.05.2019 року, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 систематично не виконує без поважних причин посадові обов`язки та планові завдання, за порушення трудової дисципліни до нього застосовувалися дисциплінарні стягнення, його звільнено з посади начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Подільські Товтри» на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.
      Наказом № 44-к від 16.05.2019 року у зв`язку з наданням листка непрацездатності ОСОБА_1 , виданим у день його звільнення 06.05.2019 року, внесено зміни до наказу № 39-к від 06.05.2019 року в частині дати звільнення ОСОБА_1 – 16.05.2019 року.      
Згідно з актом від 01.03.2019 року, складеним заступником директора, заступником начальника відділу держохорони ПЗФ, провідного інженера з охорони природних екосистем НПП «Подільські Товтри» ОСОБА_1 . був відсутній на роботі 01.03.2019 року без поважних причин з 10 до 15 год.
  Правилами внутрішнього трудового розпорядку НПП «Подільські Товтри» встановлено розпорядок роботи з 8.30 год. до 16.30 год., обідня перерва з 12 год. до 12.30 год.
ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях від 04.03.2019 р. зазначив, що 01.03.2019 р. з 8:15 год. перебував на робочому місці до кінця робочого дня 16:30 год. З 10:30 год. до 12 год. знаходився в лікарні.
      Згідно табелю обліку робочого часу за березень 2019 року 01.03.2019 р. ОСОБА_1 відпрацював повний робочий день - 8 год.
        У медичній картці амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_1 міститься запис дільничного лікаря-терапевта від 01.03.2019 р., з якого вбачається, що в цей день ОСОБА_1 був на прийомі у лікаря з приводу негострої лівобічної пневмонії.
Наведене підтверджується матеріалами справи.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з незаконності наказу відповідача про звільнення позивача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки не встановлено факт систематичного невиконання ОСОБА_1 трудових обов`язків без поважних причин.
       Так, згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ч.1 ст. 147-1 КЗпП УКраїни).
Згідно з ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
За змістом ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу) (ст. 150 КЗпП України). 
    За змістом п. 3 ч. 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.
З врахуванням наведених норм права, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. 
        Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна сукупність таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.
        Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України  кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
                Суд першої інстанції помилково дав оцінку законності наказу №6 від 16 січня 2019 року про оголошення догани ОСОБА_1 за неналежне виконання природо-охоронних заходів збереження природно-заповідного фонду за 2018 рік.
Так, вказаний наказ не є предметом цього позову, ОСОБА_1 не оскаржував його у встановленому порядку в межах строків, визначених ч.1 ст. 233 КЗпП України, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу не дозволяє робити висновки щодо незаконності накладення стягнення у виді догани на ОСОБА_1 на підставі цього наказу. 
Разом з тим, ця помилка не вплинула на правильність вирішення спору.
Так, суд першої інстанції правильно констатував, що всупереч наведеним нормам КЗпП, правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.08.2018 року у справі № 172/1113/16-ц, в наказі №39-к від 06.05.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » не наведено конкретних фактів дисциплінарних правопорушень, вчинених ОСОБА_2 , у зв`язку з якими констатовано систематичне невиконання ним без поважних причин посадових обов`язків та планових завдань. 
Письмові пояснення від 04.03.2019 року відповідно до ст. 149 КЗпП УКраїни ОСОБА_1 надавав з приводу відсутності на робочому місці 01.03.2019 року. Згідно з його поясненнями з 8.15 год. до 16.30 год. він перебував на робочому місці, з 10.30 год. до 12 год. знаходився в лікарні.
Факт перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні у дільничного лікаря-терапевта Кам`янець-Подільського районного центру  первинної медико-санітарної  допомоги в першій половині дня 01.03.2019 року підтверджується повідомленням центру № 01-17/953 від 12.12.2019 року, а також даними медичної карти амбулаторного хворого щодо ОСОБА_1 . 
Апелянтом не надано належних та допустимих доказів про те, що записи, зроблені в амбулаторній картці ОСОБА_1 , не відповідають дійсності.
Факт перебування ОСОБА_1 у лікарні 01.03.2019 року не заперечував представник апелянта і в засіданні апеляційного суду.
В свою чергу суд обґрунтовано не прийняв до уваги дані акта від 01.03.2019 року про відсутність ОСОБА_1 на роботі 01.03.2019 року без поважних причин з 10 до 15 год., показання свідків відповідача, як суперечливі і такі, що не узгоджуються з даними табелю обліку робочого часу за березень 2019 року, за яким 01.03.2019 р. ОСОБА_1 відпрацював повний робочий день - 8 год.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визнав перебування ОСОБА_1 в лікарні 01.03.2020 року поважною причиною відсутності на робочому місці. 
Відтак у роботодавця не було підстав визнавати відсутність ОСОБА_1 на робочому місці впродовж декількох годин 01.03.2019 року прогулом, а отже, за відсутності ознаки систематичності невиконання чи неналежне виконання ним трудових обов`язків відсутні підстави для звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП України.
У зв`язку з цим не мають істотного значення посилання апелянта на неналежне встановлення обставин щодо належності позивача до профспілкових організацій. 
Згідно з ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
       З врахуванням наведеного апеляційний суд констатує, що звільнення позивача проведено з порушенням норм п. 3 ч.1 ст. 40, КЗпП України, відтак відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про поновлення ОСОБА_1 на посаді.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національного природного парку «Подільські Товтри» залишити без задоволення. 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 червня 2020 року.

Судді                                                         Л.М. Грох

Р.С. Гринчук 

А.М. Костенко