ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 923/1008/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Колоколова С.І.
суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.
Справа розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет», Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз»
на рішення Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020
у справі №923/1008/19
за позовом: Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет»
про: стягнення 105  262,20 грн.,                                

головуючий суддя - Закурін М.К.
місце ухвалення рішення: Господарський суд Херсонської області

                                        В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2019 року Акціонерне  товариство «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет», в якій просило суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет» на користь позивача  - Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» пеню в сумі 32  308,30 грн, штраф у сумі 72  954 грн та 1921 грн судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на приписи ст.ст.629,631,ч.2 ст.712, ст. 624 ЦК України, умови Договору поставки №УБГ554/015-18 від 20.08.2018 від 03.04.2018 р. № 03/01, специфікацію № 1, рознарядкою №015-03-9731-1 від 21.08.2018, видатковими накладними № Прн-0008303 від 20.12.2018 на суму 521 100 грн та № Прн-0008304 від 20.12.2018  на суму 521   100 грн,  претензією від 22.01.2019 р. № 032-03-763-1 з доказами її надсилання відповідачу.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020 року у справі №923/1008/19 (суддя Закурін М.К.) позов Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет»  на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз»  51   067,80 грн штрафу, 22   616,74 грн пені та 1   344,70 грн компенсації по сплаті судового збору.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд зазначив, що відповідач не має зобов`язань перед позивачем з поставки товару та виконання договірних зобов`язань, відсутність за період дії договору претензій позивача до відповідача щодо несвоєчасності виконання зобов`язань, відсутність збитків у позивача, та порушення строків оплати позивачем за поставлений товар, а  тому дійшов висновку про зменшення розміру неустойки, за клопотанням відповідача, на 30 % від суми її нарахування, а підлягаюча до стягненню неустойка, яка складає 70 % від нарахованих сум, а саме 22   616,74 грн пені та 51   067,80 грн штрафу, є, на думку суду, достатньою сатисфакцією за допущені відповідачем порушення договірних зобов`язань. 
Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Паритет» з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Південно-західного  апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати частково рішення Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020 у справі № 923/1008/19 в частині стягнення з ТОВ фірма «Паритет» на користь АТ «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз»  -43  772,40 грн штрафу, 19  385,92 грн пені та 1  152,60 компенсації по сплаті судового збору. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ТОВ фірма «Паритет» на користь АТ «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз»    - 7  295,40 грн штрафу, 3  230,82 грн пені та 192,10 компенсації по сплаті судового збору, відповідно до клопотання про зменшення розміру  штрафу та пені на 90 %.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, які мають значення для справи, надав невірну оцінку доказам відповідача і прийняв незаконне і необґрунтоване рішення в частині задоволених вимог.
Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість зменшити розмір неустойки не на 90%, як просив відповідач, а лише на 30% від суми її нарахування.
Висновок суду про те, що стягнення неустойки, яка складає 70% від нарахованих сум, а саме: 22  616,74 грн пені та 51  067,80 грн штрафу є достатньою сатисфакцією за допущені відповідачем порушення договірних зобов`язань, на думку скаржника є необґрунтованим.
Як і те, що суд не прийняв до уваги доводи відповідача щодо скрутного матеріального становища, оскільки, на думку суду, таке становище є комерційним ризиком та не повинне впливати на стан виконання зобов`язань.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тій обставині, що стягнення з відповідача 70% від заявлених вимог, а це 73  684,54 грн, можуть призвести до негативних наслідків в господарській діяльності ТОВ Фірма «Паритет», з врахуванням показників діяльності останнього, наданих у звіті про фінансові результати за 9 місяців 2019 року, відповідно до якого чистий прибуток товариства склав 102  000 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет» на рішення Господарського суду Херсонської області від 16 січня 2020 року по справі №923/1008/19; ухвалено  розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет» здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Також, АТ «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» не погодилось з рішення суду першої інстанції, та звернулось до Південно-західного  апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу АТ «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз», скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020 у справі №923/1008/19 в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 9  691,46 грн та штрафу в сумі 21  556,20 грн та прийняти в цій частині нове рішення, якими позовні вимоги задовольнити.
Скаржник вважає оскаржуване судове рішення в частині відмови в задоволенні вимог, незаконним і необґрунтованим, постановленим з порушенням норм, як матеріального, так і процесуального права, а саме:
- судом першої інстанції проігноровано приписи ч.2 ст. 218 ГК України щодо обов`язку відповідача довести суду, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення;
- судом першої інстанції проігноровано приписи ч.3 ст. 551 ЦК України та правову позицію, висловлену Верховним Судом України у судових рішеннях щодо можливості зменшення розміру неустойки лише у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. Не надано правової оцінки тому факту, що термін прострочення дуже значний та склав 30 днів;
- загальна сума неустойки 105  262 грн не є надмірно великою у порівнянні із порушенням виконання зобов`язання на загальну суму 2  204  221,20 та не є непомірною для відповідача;
- відсутні будь-які інші виняткові обставини та докази про їх існування.  
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 клопотання Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено;  поновлено  Акціонерному товариству «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» строк на апеляційне оскарження; зупинено дію рішення Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020 року у справі № 923/1008/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» на рішення Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020 року у справі № 923/1008/19; ухвалено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз»  здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження; об`єднано розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» на рішення Херсонської області від 16.01.2020 року у справі № 923/1008/19   в одне апеляційне провадження.
13.03.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет»  надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд рішення Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020 у справі №923/1008/19 в частині відмовлених АТ «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз»   вимог про стягнення пені в сумі 9  691,46 грн та штрафу у сумі 21  556,20 грн залишити без змін, а апеляційну скаргу  - без задоволення.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи, наведені в апеляційних скаргах, заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Паритет» (Постачальник) та Акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» (Покупець) укладено договір поставки № УБГ 554/015-18 (Договір), відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві лампи електричні в асортименті (Товар), зазначений в специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною. А Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.
Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації, яка є додатком № 1 до договору та є невід`ємною частиною» (пункт 1.2. Договору).
Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоодержувачів вказується в Специфікації до цього договору» (пункт 5.1. Договору).
Обсяг поставки товару (кожної партії товару) визначається в рознарядках Покупця та узгоджується до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання Постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка Постачальнику може направлятися Покупцем в електронному вигляді на електронну адресу Постачальника, вказану в розділі ХІV даного договору» (пункт 5.2. Договору).
Відповідно до п.5.3. Договору датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару, форма якого наведена у Додатку №3 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною (для нерезидентів) або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).
Відповідно до п.6.3.1. Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.
У разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у даному договорі, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (п.7.10. Договору).
Згідно зі Специфікацією №1 від 20.08.2018 до Договору поставки від 20.08.2018, сторонами обумовлено  поставку електричних ламп в асортименті на загальну суму 2   204   221,20 грн. Відповідно до пункту 3 специфікації строк поставки товару: згідно рознарядки Покупця, граничний термін поставки не пізніше 90 календарних днів з дати підписання договору. Пунктом 4 встановлено умови та строки оплати: протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару.
На виконання умов договору відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 2   204   221,20 грн, зокрема, за видатковими накладними: № Прн-0005120 від 29.08.2018 на суму 537 432 грн, № Прн-0005129 від 29.08.2018 на суму 45   408,96 грн, № Прн-0005706 від 19.09.2018 на суму 438   337,44 грн, № Прн-0006181 від 10.10.2018 на суму 140   842,80 грн, № Прн-0008303 від 20.12.2018 на суму 521 100 грн та № Прн-0008304 від 20.12.2018  на суму 521   100 грн.
Листом №15/11-10 від 15.11.2018 та листом №30/11-05 від 30.11.2018 відповідач повідомив позивача про затримку поставки, пославшись на наявність несприятливих погодних умов при поставці товару в Україну.
22.01.2019 року позивачем на адресу відповідача скеровано претензію 032-03-763-1, відповідно до якої АТ «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» вимагало перерахувати 105  262, 20 грн за несвоєчасно поставлений товар.
Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді. 
Несплата ТОВ фірмою «Паритет» пені в сумі 32 308,30 грн та штрафу у сумі 72 954 грн стало підставою для подачі АТ «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз»  позову до господарського суду в рамках провадження у даній справі.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення  позовних вимог з огляду на наступне.
У відповідності до приписів ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.          Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином          Як вбачається з умов Договору поставки від 20.08.2018, а саме п. 6.3.1. та п.3 специфікації №1 встановлено відповідний строк поставки, а саме - не пізніше 90 календарних днів з дати укладення договору.
Відповідно до накладної № Прн-0008303 від 20.12.2018 поставлено Лампи енергозберігаючі 220В 120 ВТ Е40 в кількості 500 шт., та лампи енергозберігаючі 220 В 105 Вт Е40 в кількості 300 шт., на загальну суму 521  100 грн. з ПДВ.
Відповідно до накладної № № Прн-0008304 від 20.12.2018 від 20.12.2018 поставлено Лампи енергозберігаючі 220В 120 ВТ Е40 в кількості 2 500 шт. на загальну суму 521 100 грн. з ПДВ.
Поставка за вищевказаними накладними  відбулася з простроченням на 31 день, що складають період з 19.11.2018 (дати початку обліку закінчення строку поставки, а саме 90 днів з моменту укладення договору) по 19.12.2018 (дати закінчення строку обрахунку, оскільки поставка здійснена 20.12.2018, і тому цей день не враховується).
Таким чином, товар поставлений в повному обсязі, але із порушенням терміну поставки.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).
Згідно ч.1,  ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.  Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.  
Відповідно до ст..230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно ч. 4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення  таких штрафних санкцій, а саме "штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання" (частина 2), "пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання" (частина 3).
Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В пункті 7.10. укладеного між сторонами Договору поставки від 20.08.2018 визначені підстави та розмір нарахування пені і штрафу, у зв`язку з чим їх нарахування є правомірним. 
Зокрема, позивачем пеня в сумі 32   308,20 грн обрахована за період з 19.11.2018 по 19.12.2018 виходячи від суми несвоєчасно поставленого товару 1    042 200 грн та розміру пені - 0,1 %, а штраф обрахований у розмірі 7 % від тієї ж суми та виходячи з наявності факту несвоєчасної поставки більше ніж 30 днів.
Водночас, відповідачем у справі було заявлено клопотання про зменшення розміру нарахованої неустойки.
Статтею 233 ГК України передбачене право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною третьою статті 551 ЦК України.
Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Відповідно до частини третьої статті 13, частини першої статті 76, частини першої статті 78, частини першої статті 79 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 зі справи № 904/4685/18).
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, зменшуючи розмір неустойки на 30 %, вірно врахував ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором, відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах та встановивши обставини щодо відсутності в діях відповідача прямого умислу у порушенні зобов`язання.
Водночас слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК   України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доводи АТ «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» про необґрунтоване зменшення судом першої інстанції розміру неустойки є такими, що не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки судом у вирішенні цього питання було досліджено ступінь виконання зобов`язання боржником, відсутність в діях останнього прямого умислу та інші фактори, які вплинули на можливість своєчасної поставки товару.
Також, судовою колегією розглянуто і відхилено доводи ТОВ фірми «Паритет» про те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тій обставині, що стягнення з відповідача 70% від заявлених вимог, а це 73 684,54 грн, можуть призвести до негативних наслідків в господарській діяльності ТОВ Фірма «Паритет», оскільки матеріалами справи доведено факт несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної поставки товару,  а тому господарський суд, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, вірно зменшено неустойку на 30 %.
Крім того, доводи ТОВ фірми «Паритет» про скрутне матеріальне становище не приймаються до уваги, оскільки таке становище є комерційним ризиком та не повинно впливати на стан виконання зобов`язань. 
Переглядаючи у апеляційному порядку рішення Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020 року у справі №923/1008/19, суд апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи не виявив порушення чи неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, які б призвели до прийняття господарським судом першої інстанції неправомірного судового рішення у справі.
За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020 року у справі №923/1008/19 відповідає обставинам справи, вимогам закону та матеріалам справи, достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284
Господарського процесуального кодексу України,
Південно-західний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Паритет» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Херсонської області від 16.01.2020 року у справі № 923/1008/19 залишити без змін
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття суду і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови
складено  та підписано 
„17" квітня 2020  року

Головуючий суддя                                                                      С.І. Колоколов

Суддя                                                                                         Г.П. Разюк

             Суддя                                                                                             Я.Ф. Савицький