Постанова
Іменем України 
 
29 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 339/409/17
провадження № 61-42618св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,     
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз», товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз Збут»,
     
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 , акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Івано-Франківськгаз» та товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз Збут» на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2018 року у складі судді Головенко О. С. та постанову апеляційного суду  Івано-Франківської області від 18 липня 2018 року у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Томин О. О., Фединяка В. Д.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз» (далі - ПАТ «Івано-Франківськгаз»), товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз Збут» (далі - ТОВ  «Івано-Франківськгаз Збут», у якому просила:
-  визнати заборгованість за спожитий газ в сумі 57 206,03 грн, вказану ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» у повідомленні про припинення їй газопостачання від 21 квітня 2017 року, необґрунтованою; 
- визнати дії ПАТ«Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» з відключення від газопостачання будинку на АДРЕСА_1 незаконними та зобов'язати ПАТ «Івано-Франківськгаз» відновити газопостачання вказаного будинку; 
- встановити факт наявності в її сім'ї трьох непрацездатних осіб та права на 100 % знижку за користування газом для опалювання в подвійному розмірі наднормативної опалювальної площі (42 кв. м на кожну особу, яка має право на знижку та 21 кв. м на сім'ю); 
- зобов`язати ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» провести перерахунок за спожитий газ за період з 01 липня                           2015 року до 24 травня 2017 року і проводити в подальшому щомісячні розрахунки після підключення до газопостачання у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 року                         № 94 з використанням корегуючого коефіцієнту 1,067 та розміру щомісячного пільгового об`єму газу і рішення суду поу даній справі з посиланням на розмір пільгового об`єму газу для її сім`ї; 
- стягнути з ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» на її користь по 150 000,00 грн з кожного на відшкодування моральної шкоди за незаконне відключення будинку від газопостачання; 
- зобов'язати ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» для забезпечення постачання природного газу до будинку надіслати заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу за встановленою формою та щомісячно направляти розрахункові документи на оплату природного газу. 
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2017 року за позовом ПАТ «Івано-Франківськгаз» з неї стягнуто заборгованість за надані послуги з газопостачання в сумі 13 270,00 грн. Під час розгляду вказаної справи ПАТ «Івано-Франківськгаз» направив їй повідомлення про припинення газопостачання в разі несплати заборгованості, але вже в сумі                  57 206,00 грн, яка нічим не підтверджена. 
24 травня 2017 року бригада працівників Долинського УПЕГГ припинила газопостачання до її будинку, в якому вона проживає разом із членами своєї сім'ї, мотивуючи наявною заборгованістю.
Посилаючись на відсутність у неї боргу за надані послуги з газопостачання та те, що відповідачем неправильно здійснювалось  нарахування їй плати за спожитий газ, оскільки не враховано 100 % знижку за користування газом для опалювання житла, що передбачена законодавством, так як її сім`я складається з трьох непрацездатних осіб (осіб з інвалідністю 1 та 2 групи), та що припинивши газопостачання до її будинку, відповідачі поставили її сім`ю у вкрай важке становище в осінньо-зимовий період і під загрозу життя та здоров`я членів її сім`ї, позивач просила позов задовольнити.
ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» звернулося з зустрічним позовом до  ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з постачання газу в розмірі 44 027,39 грн.
Ухвалою Болехівського міського суду Івано-Франківської області суду обидві справи об'єднані в одне провадження.
У зв`язку з повторною неявкою представника ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут», зустрічний позов залишений без розгляду. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області                       від 14 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано заборгованість за спожитий газ в сумі 57 206,03 грн, вказану ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» у повідомленні про припинення газопостачання від 21 квітня 2017 року ОСОБА_1 , необгрунтованою (завищеною) та зобов'язано ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» здійснити перерахунок за спожитий газ за період з грудня 2015 року до січня                 2017 року.  
Зобов'язано ПАТ «Івано-Франківськгаз» відновити газопостачання до  будинку ОСОБА_1 , розташованого на АДРЕСА_1 .
 
В іншій частині  позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2018 року визнано дії ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» з відключення 24 травня 2017 року будинку споживача послуг з газопостачання  ОСОБА_1 від газової мережі незаконними.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив із того, що у зв`язку з неправильним нарахуванням ТОВ «Івано-Франківськ Збут» заборгованості позивачу за спожитий газ у період з грудня 2015 року до січня 2017 року наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок за спожитий газ у вказаний період. Оскільки відключення   будинку позивача від системи газопостачання відбулося внаслідок неправомірних дій відповідачів, газопостачання до будинку позивача підлягає відновленню.  
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2018 року рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2018 року в частині відмови в позові про стягнення моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» на користь ОСОБА_1 по 20 000,00 грн моральної шкоди з кожного.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд виходив із того, що оскільки додатковим рішенням суду першої інстанції дії відповідачів з відключення будинку позивача від системи газопостачання визнані незаконними внаслідок цього наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди з урахуванням вимог розумності та справедливості. 
В іншій частині апеляційний суд погодився з рішенням місцевого суду, вважаючи його таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 , ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» подали касаційні скарги, в яких: ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить:
- рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області                          від 14 травня 2018 року в частині задоволення позову про визнання заборгованості за спожитий газ в сумі 57 206,03 грн необґрунтованою (завищено) та зобов`язання ТОВ «Івано-Франківськ Збут» здійснити перерахунок за спожитий газ із грудня 2015 року до січня 2017 року змінити; 
 - визнати заборгованість за спожитий газ в сумі 57 206,03 грн, вказану в повідомленні про припинення газопостачання ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» від 21 квітня 2017 року, надісланому на адресу ОСОБА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 , необґрунтованою та недоведеною у встановленому Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» порядку;
- зобов`язати ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» провести перерахунок розрахунку за спожитий газ абонентом ОСОБА_1 та членами її сім`ї за період із 01 липня 2015 року до 24 травня 2017 року відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 року                    № 94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з використанням корегуючого коефіцієнту 1,067 та розміру щомісячного пільгового об`єму газу з посиланням у розрахунку на пільговий об`єм газу для сім`ї ОСОБА_1 ;
- рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо встановлення факту наявності в сім`ї ОСОБА_1 трьох непрацездатних членів сім`ї, а саме: ОСОБА_1 - особи з інвалідністю 1 групи (учасника бойових дій - Афганістан); сина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - особи з інвалідністю 2 групи; ОСОБА_3 - особи з інвалідністю 2 групи (Афганістан) та права на                    100 % знижку за користування газом для опалювання житла в подвійному розмірі нормативної опалювальної площі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити;    
- постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2018 року в частині часткового задоволення позову про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 по 20 000 грн у відшкодування моральної шкоди з кожного, змінити, стягнути з ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» на користь                     ОСОБА_1 по 150 000 грн моральної шкоди з кожного.
ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної  інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просять оскаржувану постанову апеляційного суду в частині стягнення з ПАТ «Івано-Франківськгаз» моральної шкоди на користь ОСОБА_1 в розмірі 20 000,00 грн скасувати, а рішення суду першої інстанцій в цій частині залишити без змін. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга ОСОБА_1 аргументована тим, що суди попередніх інстанцій неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, не дослідили усі докази, надані нею, не надали  належної правової оцінки її доводам та запереченням, висновки судів не відповідають обставинам справи, які суди вважали встановленими та доведеними, що призвело до неправильного вирішення справи.  
Оскаржувані рішення не ґрунтуються на засадах верховенства права, є незаконними та необґрунтованими, оскільки не містять мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного нею, не містять норми права, на які вона посилалась, та мотиви їх незастосування.   
Касаційна скарга ПАТ «Івано-Франківськгаз» мотивована  тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки не врахував, що вона допустила заборгованість за надані їй послуги з газопостачання, споживаючи щомісяця природний газ понад пільгову норму, надану їй та членам її сім`ї, не допускала працівників для зняття контрольних показників приладу обліку газу, на свій розсуд проводила розрахунки та вказувала у платіжних документах неіснуючі показники приладу обліку газу. Отже дії з відключення будинку позивача від газопостачання були правомірними, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди немає.
ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» касаційну скаргу аргументує тим, що апеляційний суд, стягуючи моральну шкоду на користь позивача, оскільки суд не прийняв  до уваги, що ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» надавало їй послуги з постачання природного газу, якими вона ОСОБА_1 з членами сім`ї постійно користувалися, проте оплату в повному обсязі за отримані послуги не проводила. Допустивши заборгованість за отримані  послуги з газопостачання, не вчинила жодних дій щодо вирішення питання з її погашення чи реструктуризації боргу.
Відзив/заперечення на касаційну скаргу   
ОСОБА_1 подала відзив на касаційні скарги ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут», у якому просить касаційні скарги залишити без задоволення.  
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року за касаційними скаргами ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» на постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом  ОСОБА_1 до  ПАТ «Івано-Франківськгаз», ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.
Витребувано із Болехівського міського суду Івано-Франківської області   зазначену справу.
Зупинено виконання постанови апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2018 року до закінчення касаційного провадження.
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2018 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.
14 червня 2019 року від акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Івано-Франківськгаз» (далі - АТ «Івано-Франківськгаз») до Верховного Суду надійшла заява, у якій заявник вказує, що є правонаступником ПАТ «Івано-Франківськгаз», що підтверджується доданими до заяви документами та просить замінити сторону відповідача в справі з ПАТ «Івано-Франківськгаз» на АТ «Івано-Франківськгаз».
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2020 року залучено АТ «Івано-Франківськгаз» до участі  в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Івано-Франківськгаз», ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди як правонаступника відповідача ПАТ «Івано-Франківськгаз».
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що між сторонами  існує спір  з приводу надання споживачу послуг з постачання та розподілу природного газу, правомірності проведення розрахунків заборгованості за спожитий газ та припинення газопостачання.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи та учасником бойових дій, проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 . Разом із нею в будинку зареєстровані та проживають син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , особа з інвалідністю 2 групи, а з 04 грудня 2015 року - ОСОБА_3 , особа з інвалідністю війни, які до 24 травня 2017 року  були споживачами послуг з газопостачання до вказаного житлового будинку.
ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» з липня 2015 року є єдиним постачальником природного газу в Івано-Франківській області. 
Послуги з газопостачання природного газу надаються постачальником позивачу на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2500, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831.  
21 квітня 2017 року ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» надіслало позивачу повідомлення про сплату простроченої заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 57 206,03 грн з попередженням про припинення газопостачання у разі несплати суми боргу, яке ОСОБА_1 отримала 25 квітня 2017 року, про що свідчить відмітка про вручення.
24 травня 2017 року працівниками відповідачів здійснено відключення  будинку позивача від системи газопостачання, про що складено відповідний акт, підписати який позивач відмовилася.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Наведені в касаційних скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною першою статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до пункту 2.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Пунктом 1.3 Типового договору визначено, що цей договір є     договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України  на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов договору, зокрема, щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.
Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила) постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей  633,  634,  641  та  642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник надcилає кожному побутовому споживачу заяву -приєднання до умов договору постачання природного газу за відповідною формою. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов'язаний підписати заяву-приєднання та повернути один примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача щодо приєднання умов договору є сплачений позивачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ.
Суди встановили, що після опублікування Типового договору позивач здійснювала фактичне споживання природного газу та частково оплачувала кошти за спожитий газ.
У разі отримання субсидії або іншого виду державної соціальної допомоги побутовий споживач вносить плату за надані послуги з газопостачання в установленому порядку (пункт 16 Розділу ІІІ Правил).
Порядок збирання, систематизації і зберігання загальних відомостей про пільговика та забезпечення автоматизованого використання даної інформації для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги врегульовано у  постанові Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» із змінами і доповненнями.
Пунктом 2 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, як мають право на пільги, передбачено, що до Реєстру включається така інформація: загальні відомості про пільговика (прізвище, ім`я та по батькові, число, місяць, рік народження, адреса, склад сім`ї), реквізити паспорта та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами він реально користується.
Суди встановили, що згідно з персональною карткою позивача вона занесена посадовими особами Болехівського міського управління соціального захисту населення до Реєстру пільговиків, як учасник бойових дій, та зазначено її право на 75 % знижку на газопостачання й опалення, 100 % знижку на проїзд транспортом, та ін. Склад сім'ї    ОСОБА_1 - син:   
ОСОБА_2 , не погоджуючись з відомостями внесеними у Єдиний державний реєстр осіб, які мають право на пільги, вважає, що її сім'я має право на 100 % знижку з оплати за газ, проте дії посадових осіб Болехівського міського управління соціального захисту населення, до компетенції яких віднесено питання встановлення таких фактів та ведення обліку пільговиків, у встановленому законом порядку позивач не оскаржувала.
Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів, зокрема у даній справі,  наявності в сім'ї позивача трьох непрацездатних осіб та права на 100 % знижку за користування газом. Відмова відповідного органу в установленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.
Такого ж висновку щодо встановлення фактів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2020 року в справі                                       № 287/167/18-ц (провадження № 14-505 цс19).
За таких обставин суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно відмовив у задоволенні позовних вимог про встановлення факту наявності в сім'ї позивача трьох непрацездатних осіб та права на 100 % знижку за користування газом для опалювання в подвійному розмірі наднормативної опалювальної площі (42 кв. м на кожну особу, яка має право на знижку та 21 кв. м на сім'ю) та зобов'язання відповідачів провести перерахунок за спожитий газ за період з 01 липня 2015 року до 24 травня 2017 року.
Установивши, що ОСОБА_3 внесений посадовими особами Болехівського міського управління соціального захисту населення до Реєстру пільговиків, як особа з інвалідністю війни, та має право на 100 % знижку на газопостачання на підставі поданої заяви позивачем про нарахування зазначеної пільги 08 грудня 2015 року,  а ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» здійснювало нарахування з урахуванням пільги  ОСОБА_3 лише з 18 січня 2017 року, суди попередніх інстанцій обгрунтовано задовольнили позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок за спожитий газ за період з грудня                    2015 року до січня 2017 року.
Правильним є висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідачів проводити в подальшому щомісячні розрахунки за спожитий газ після підключення до газопостачання з використанням корегуючого коефіцієнту 1,067 та розміру щомісячного пільгового об`єму газу та рішення суду у даній справі з посиланням на розмір пільгового об'єму газу, оскільки вказані відносини між сторонами матимуть місце в майбутньому, що не порушує права позивача.  
Що стосується вимог позивача про неправомірність дій відповідачів щодо припинення газопостачання, то суди правильно зазначили, що сама по собі наявність заборгованості з оплати послуг газопостачання не може  бути безумовною підставою для обмеження надання такої послуги споживачу.
Установивши, що ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» з порушенням строків здійснено нарахування заборгованості позивачу за надані послуги з газопостачання без урахування пільг ОСОБА_3 , суди правильно визнали вимогу позивача про визнання заборгованості за спожитий газ в сумі 57 206,03 грн, вказану ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» у повідомленні від 21 квітня 2017 року, необґрунтованою, оскільки така сума є завищеною.
Визнаючи незаконними (неправомірними) дії відповідачів щодо припинення газопостачання до будинку позивача, суди попередніх інстанцій, дійшли обґрунтованого висновку, що відповідачі, припиняючи газопостачання сім`ї, яка складається з трьох осіб з інвалідністю, залишили поза увагою те, що на момент припинення газопостачання позивач оспорювала розмір  заборгованості за газопостачання, що у повідомленні від 21 квітня 2017 року, надісланому позивачу, не зазначено дату припинення газопостачання, не запропоновано їй реструктуризацію боргу та не врахували, що споживачі є слабкою стороною у договорі та підлягають особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
Рішення суду в частині зобов'язання ПАТ «Івано-Франківськгаз» відновити газопостачання до будинку позивача відповідачами не оскаржувалось.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то апеляційний суд дійшов висновку, що незаконність дій відповідачів з відключення від газопостачання будинку позивача призвело до завдання позивачу моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів.
Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь   ОСОБА_1 , апеляційний суд урахував глибину та ступінь моральних і фізичних страждань позивача, яких вона зазнала внаслідок відключення її будинку від газопостачання, а також принцип розумності та справедливості.
Рішення суду першої інстанції з урахуванням додаткового рішення  та постанова суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими. Суди розглянули справу і ухвалили рішення в межах заявлених позовних вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи.  
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 щодо розміру моральної шкоди, колегія суддів відхиляє, оскільки Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, №68490/01, §62, ЄСПЛ, від 12 липня              2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Аргументи касаційної скарги АТ «Івано-Франківськгаз» зводяться до того, що дії з відключення будинку позивача від системи газопостачання були правомірними, а тому підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди немає.
Проте додатковим рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2018 року визнано дії відповідачів із відключення будинку позивача від газової мережі незаконними і вказане рішення відповідачами не оскаржувалось.
Доводи касаційної скарги ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» зводяться до незгоди заявника з висновками апеляційного суду та грунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів та їх переоцінювати згідно з положеннями статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на              07 лютого 2020 року).  
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ,                       від 10 лютого 2010 року).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для  залишення касаційних скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції тапостанови апеляційного суду- без змін. 
Оскільки  ухвалою  Верховного Суду від 03 вересня 2018 року     зупинено виконання постанови апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2018 року до закінчення касаційного провадження у справі, то виконання зазначеної постанови на підставі частини третьої статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.
Керуючись статтями 389, 400, 401, 436 (в редакції, чинній станом на              07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_1 , акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Івано-Франківськгаз»,  товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз Збут» залишити без задоволення.
Рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області                             від 14 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2018 року залишити без змін. 
Поновити виконання постанови апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2018 року.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.      
                                                                        
Судді:                                                                                      В.  І.  Журавель

                                                                                                 Н. О. Антоненко

                                                                                                 М. М. Русинчук