П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/2867/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С.  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
25 березня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Охрімчук І.Г.  Смілянця Е. С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року  (рішення ухвалено у м.Хмеьницькому) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Стиль" до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Т-Стиль" звернулось до суду з позовом до Рівненської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішення про визначення коду товару №КТ-UA204000-0021-2019 від 05.09.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/00733 від 05.09.2019 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що товариством за митною декларацією від 04.09.2019 року UA204010/2019/030922 подано до митного оформлення Текстильний вимірювач вологи, модель: ТЕМ-І, S/N: 17917, який являє собою електронний прилад для вимірювання вологості на поверхні тканини, не є занурюваним пристроєм, не містить запам`ятовувального механізму, не виконує інші функції. Пристрій задекларовано за кодом товару 9027 80 17 00 згідно з УКТ ЗЕД. За наслідками розгляду документів відповідачем прийнято рішення №KT-UA204000-0021-2019 від 05.09.2019 року про визначення коду товару, яким даний пристрій класифіковано згідно УКТ ЗЕД, як вологомір по типу гігрометрів за кодом товару 9025 80 40 90. Позивачу надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00733 від 05.09.2019 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Рівненської митниці ДФС України про визначення коду товару №КТ-UA204000-0021-2019 від 05.09.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00733 від 05.09.2019 року.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що імпортований позивачем вологомір, зокрема, укомплектовується додатковими складовими, які працюють за принципом подібним занурюванню. Вказує, що позивач невірно задекларував товар за кодом 9027801700 згідно з УКТЗЕД, що  призвело до заниження податкових зобов`язань. Натомість класифікацію було проведено згідно УКТ ЗЕД  за кодом - 9025804090, зважаючи на що прийняте рішення про визначення коду товару  та надано картку відмови від 05.09.2019 року. Відповідач покликається на те, що досліджені ним  відомості стосовно аналогічних пристроїв свідчать про те, що ввезений позивачем пристрій за своїми ознаками належить до підкатегорії гігрометрів, оскільки не відповідає тим ознакам, які притаманні товарам, які класифікуються за кодом 9027 80 17 00 згідно з УКТ ЗЕД.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Судом встановлено, що відповідно до договору з іноземною компанією «Hans Schmidt & Co GmbH» №55 від 22.07.2019 року та Додатку до нього №1 від 26.08.2019 року, продавцем відвантажено позивачу товар: Текстильний вимірювач вологи модель ТЕМ-І, S/N:17917, який являє собою електронний прилад для вимірювання вологості на поверхні тканини, не містить запам`ятовувального пристрою, не виконує інші функції.
З метою митного оформлення товару позивачем подано до Рівненської митниці ДФС митну декларацію №UA204010/2019/030922 від 04.09.2019 року, де пристрій задекларовано  згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності за кодом  9027 80 17 00.
Також контролюючому органу надано договір №55 від 22.07.2019 року разом із Додатком №1 від 26.08.2019 року; інвойс від 26.08.2019 року №51908 031; міжнародну товарно-транспортну накладну від 28.08.2019 року №28082019; пакувальний лист №1 до інвойса від 26.08.2019 року №51908 031; попередню митну декларацію від 02.09.2019 року; декларацію про походження товару від 26.08.2019 року №51908 031; платіжне доручення №40 від 21.08.2019 року; рахунок № 283048920 від 30.08.2019 року.
Крім того, на вимогу контролюючого органу наданий лист-пояснення компанії «Hans Schmidt & Co GmbH» від 04.09.2019 року з приводу принципу роботи пристрою.
За результатами опрацювання інформації з мережі Інтернет та документів, наданих декларантом, відповідачем встановлено, що пристрій повинен класифікуватись як текстильний вологомір ТЕМ-1 Aqua-Boy, що  вимірює вміст вологи в пряжі, рулонах тканини, нитках, пуху, волокнах резистивним методом. Митницею було встановлене визначення коду аналогічного приладу іншими суб`єктами господарювання в товарній позиції 9025 згідно з УКТЗЕД.
Враховуючи це, було прийняте рішення №KT-UA204000-0021-2019 від 05.09.2019 року про визначення  товару як "Вимірювач вологи для текстилю Aqua-Boy, модель ТЕМ-І, S/N: 17917 (вологомір). Електронний, відкалібрований та адаптований спеціально для текстильної промисловості, не містить запам`ятовувального пристрою"  та класифікацію його за кодом УКТ ЗЕД 9025 80 40 90  як таким, що найбільш правильно та повно описує товар.
Позивачу надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00733 від 05.09.2019 року.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач правомірно відніс пристрій  до товарної позиції  9027 80 17 00, оскільки протилежне відповідачем не доведене і письмовими доказами не підтверджене. 
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне. 
Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст.49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
У частинах другій, третій, п`ятій статті 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Прямо передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно зі статтею 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто стосовно товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, яка складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.  
Класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію.
Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією, може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження податкового органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.
Приписами частини п`ятої статті 69 Митного кодексу України визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Як вбачається з Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД  класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Як встановлено, позивач на основі УКТ ЗЕД, Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації, здійснив декларування ввезеного товару  за кодом   9027 80 17 00 згідно з УКТЗЕД.
До товарних позицій за кодом «9027»  відносяться прилади та апаратура для фiзичного або хiмiчного аналiзу (наприклад, поляриметри, рефрактометри, спектрометри, газо- або димоаналiзатори); прилади та апаратура для вимiрювання або контролю за в`язкiстю, пористiстю, розширенням, поверхневим натягом або подiбнi; прилади та апаратура для вимiрювання або контролю за кiлькiстю тепла, звуку або свiтла (включаючи експонометри); мiкротоми:  iншi прилади та апаратура.
Згідно Пояснень до цієї товарної позиції серед іншого включаються (26) Аналітичні прилади, які часто називаються “вологоміри для твердих речовин”, принцип дії яких побудований на вимірюванні діелектричної постійної, електропровідності, поглинання електромагнітної енергії або інфрачервоного випромінювання речовин.
До цієї товарної позиції не включаються:
(h) ареометри, термометри, гігрометри та аналогічні прилади товарної позиції 9025, призначені або не призначені для використання в лабораторіях (...)
У той же час, згідно Пояснень до товарної позиції «9025» входять «ареометри та аналогічні занурювані прилади, термометри, пірометри, барометри, гігрометри та психрометри, із записувальними пристроями або без них, будь-які комбінації цих приладів (...)
Суд звертає увагу на те, що усі пристрої, зазначені у даній товарній позиції «9025» за принципом дії є занурюваними.
Як вбачається з листа-пояснення компанії виробника «Hans Schmidt & Co GmbH» від 04.09.2019 року, Текстильний вимірювач вологи, задекларований позивачем, являє собою електронний прилад для вимірювання вологості на поверхні тканини, а не шляхом занурення (а.с.31). Крім того, в даному листі зазначається, що прилад застосовується для вимірювання вологості на поверхні тканини за допомогою зовнішнього контакту з тканиною та за допомогою вимірювання її електропровідності визначається рівень вологості текстильного матеріалу. Вказаний прилад не містить запам`ятовувального пристрою та не виконує інші функції. Пристрій не є занурюваним приладом, вимірює вологість тканини через вмонтований сенсор, який контактує з тканиною виключно дотиком сенсора до тканини, і передає отримані дані на табло, не зберігаючи їх. Відтак, він не є гігрометром, оскільки здатний виміряти вологу виключно тканини і не може використовуватись для вимірювання вологи у повітрі, газі чи твердій речовині.
Отже, ключовою характеристикою пристрою є те, що  він не передбачає занурюваного механізму, який дозволяє проникати всередину тканини, а працює виключно за рахунок поверхневого контакту електронного сенсору з поверхнею тканини, здійснюючи фактично лише фізичний аналіз властивостей наданого матеріалу.
Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, Рівненською митницею ДФС України не проводилась товарознавча або інша експертиза щодо вищевказаного пристрою, не проводився його огляд, а  висновки зроблені переважно  на підставі інформації з мережі Інтернет.
У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вказану норму, колегія суддів позбавлена можливості тлумачити відсутність вказаних доказів на користь відповідача. Такі докази тлумачаться на користь позивача.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі  25 березня 2020 року.

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Охрімчук І.Г.    Смілянець Е. С.