УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
20 березня 2020 року 
м. Київ
справа №9901/67/20
провадження №П/9901/67/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єзерова  А.А.,
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції звернувся ОСОБА_1 з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, у якому просив:
(і) визнати протиправною бездіяльність Президента України Зеленського Володимира Олександровича щодо незабезпечення можливості реального захисту прав викривача, гарантованих положеннями Закону України «Про запобігання корупції», які були порушені під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.01.2020, поданої ним як викривачем і надісланої на розгляд до Національного антикорупційного бюро України.
(іі) зобов`язати Президента України Зеленського Володимира Олександровича ініціювати здійснення заходів, спрямованих на втілення в життя реального механізму реалізації прав  ОСОБА_1 як викривача.
Розв`язуючи питання про відкриття провадження в справі, Верховний Суд керується такими міркуваннями.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.
За приписами частини першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Частина п`ята статті 160 КАС України передбачає, що у позовній заяві зазначаються, зокрема: <…>
11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Верховний Суд встановив, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 160 КАС України, а саме - не надано власне письмове підтвердження позивача про те, що він не подав іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Крім того, за правилами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
На порушення вимог вказаної норми, ОСОБА_1 до позовної заяви не додав доказів сплати судового збору.
Водночас до позовної заяви ОСОБА_1 долучив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке мотивоване низьким рівнем доходу скаржника та об`єктивною неможливістю сплатити судовий збір у встановлених законом порядку та розмірі.
Для підтвердження зазначених обставин скаржник надав суду довідку про доходи №  0141161085720167, видану Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області, зміст якої свідчить про те, що ОСОБА_1 за лютий 2020 року була нарахована та виплачена пенсія в розмірі 2 201,31 грн.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Також положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а саме його повноваженням як формою суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.
До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря тих судових витрат, яких зазнає сторона.
Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити тягар судових витрат стосовно сплати судового збору, якого зазнає сторона. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.
Суд, що розв`язує питання про відкриття провадження (взяття до розгляду заяви, скарги), встановивши за результатами розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, та дійшовши висновку про потребу реалізації такого свого повноваження, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього тягаря. Визначення способу зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є прерогативою відповідного суду.
Тлумачення положень п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що під час надання оцінки майнового стану особи (позивача, скаржника) суд має брати до уваги докази, що підтверджують розмір доходів заявника впродовж усього календарного року, який передує моменту звернення до суду з відповідним позовом (скаргою).
Верховний Суд встановив, що наданих позивачем доказів недостатньо для розв`язання питання про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік) і таке питання не може бути розглянуте тільки на підставі довідки про розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 пенсії за лютий 2020 року, оскільки заявник не надав доказів, які підтверджували б розмір його доходів за 2019 календарний рік.
Отже, зважаючи на те, що надана позивачем довідка про доходи в розмірі 2201,31  грн охоплює тільки один місяць, який, до того ж, не входить до 2019 календарного року, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору належить відмовити.
За таких обставин ОСОБА_1 має сплатити судовий збір за подання позовної заяви.
Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто після уточнення змісту позовної заяви ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн або надати докази для підтвердження наявності правових підстав для звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору, що передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір».
Отже, наведені вище обставини свідчать про недотримання Рибалком Євгеном Опанасовичем під час подання позовної заяви вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, наявність яких перешкоджає розв`язанню питання про відкриття провадження у справі.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на викладене вище, позовну заяву належить залишити без руху, встановивши позивачеві строк для усунення її недоліків у спосіб подання до суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху уточненої позовної заяви, узгодивши її з вимогами статті 160 КАС України з огляду на висновки суду, викладені у мотивувальній частині цієї ухвали, зазначивши такі відомості (надавши такі документи):
а) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
б) оригінал документа про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн або зазначити підстави (обставини) для звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України,
у х в а л и в:
1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.
2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.
3. Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя                                                            А.А. Єзеров