ПОСТАНОВА
Іменем України

11 червня 2020 року 
Київ
справа №805/3872/17-а
адміністративне провадження №К/9901/47558/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:  судді-доповідача - Юрченко В.П.,  суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,  розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2017 (суддя: Кониченко О.М.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 (колегія суддів: Гайдар А.В., Василенко Л.А., Міронова Г.М.) у справі № 805/3872/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларна» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларна» (далі - ТОВ «Ларна») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - ГУ ДФС у Донецькій області), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки є безпідставними, а винесене податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає податкову законодавству.

Короткий зміст рішень судів першої  та апеляційної інстанцій

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 року позовні вимоги задоволено.
          Суди прийшли до висновку, що не встановлення контролюючим органом наявності схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника чи третіх осіб для одержання платником податків незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу, тому спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Відповідач зазначає, що за результатами аналізу та опрацювання податкової інформації, отриманої згідно даних АІС «Податковий блок» та даних податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН по кожному з контрагентів, задіяних в задекларованому ними ланцюгу постачання товарів (миючих, чистячих засобів, серветок для прибирання, пакетів тощо) від контрагентів ТОВ «Таргет Глобал», ТОВ «Роджер Компані» до контрагента-покупця ТОВ «Ларна» було встановлено обрив ланцюга постачання таких товарів, реальність здійснення постачання яких не підтверджується, так як відсутній контрагент (контрагенти), які б були виробниками чи імпортерами таких товарів та задекларували б їх первинне введення в обіг таких товарів.
Також відповідач зазначає, що позивачем до перевірки не було надано всіх документів, що пов`язані з предметом перевірки. 
Відповідач звертає увагу Суду, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за                  42015080000000154 від 21.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.205 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено ряд підприємств залучених до протиправного фінансового механізму, які використовують рахунки відкриті в АТ «Таскомбанк» для переведення коштів з безготівкової форми в готівку та подальшого їх привласнення і легалізації, а саме: серед яких зазначено контрагентів ТОВ «Таргет Глобал» та ТОВ «Роджер Компані» та їх контрагенти постачальники.
Також, відповідач в касаційній скарзі вказує, що надані платником податків документи (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні) мають дефекти, що відносяться до змісту та часу здійснення операції: не містять інформації про фактичні адреси складів, де відбувалось отримання та навантаження товарів на транспортні засоби, не містять даних про фактичних вантажовідправників таких товарів, про відповідність товарів вимогам щодо маркування, вимогам стандартів, технічним умовам. Платником не було надано сертифікатів якості, паспорти відповідності, упаковку - які б надали змогу ідентифікувати виробника, імпортера і фактичного вантажовідправника.
З таких підстав, відповідач просить постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 року, скасувати, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову буде відмовлено.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.06.2018 року, відкрито касаційне провадження.

Позиція Верховного Суду

          Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в межах зазначеного правозастосування дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги з таких підстав.
          Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Ларна», з питань дотримання повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 01.02.2017 року по 31.03.2017 року по взаємовідносинам  з контрагентом постачальником ТОВ «Таргет Глобал», за період з 01.03.2017 року по 31.03.2017 року по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Роджер Компані» за результатами чого складено акт від 06.09.2017 року № 559/05-99-14-11/40432522.
          Згідно висновків акту перевіркою позивача встановлено наступні порушення: ст.ст. 1, 4, п 1.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 9996-ХІV зі змінами і доповненнями в результаті документального оформлення відносин щодо придбання товарів, по яким не підтверджується реальність здійснення приймання - передачі права власності в місці, розташованому на митній території України та відсутні об`єкти оподаткування, що підпадають під визначення п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, а) п. 181.5, пп. а)-в) п. 186.1 ст. 186 Податкового кодексу України від 02.12.2000 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, з контрагентами: ТОВ «ТАРГЕТ ГЛОБАЛ» (ЄДРПОУ 40979769) за звітний період - лютий 2017 року, ТОВ «РОДЖЕР КОМПАНІ» (41076956) за звітний період - березень 2017 року; п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2000 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями ТОВ «ЛАРНА» завищено податковий кредит всього у розмірі 473821 грн., у т.ч. за лютий 2017 року у сумі 224489 грн., за березень 2017 року у сумі 249332 грн. в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевіряється, на загальну суму 473821грн., у т.ч. за лютий 2017 року у сумі 224489 грн., за березень 2017 року у сумі 249332 грн.
          На підставі акту перевірки 13.10.2017 року ГУ ДФС у Донецькій області винесено податкове повідомлення-рішення за № 0004491411 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість  із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 473821 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 118455 грн.
          Крім того, судами встановлено що, 06.02.2017 року між ТОВ «Таргет Глобал» (постачальником) та ТОВ «Ларна» (покупцем) укладено договір поставки № 6/02-17 за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю певний товар, а покупець зобов`язується належним чином прийняти та своєчасно оплатити його в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором. Предметом поставки є миючі засоби (товар). Асортимент, кількість, ціна товару і місце поставки узгоджується сторонами додатково на підставі заявки покупця. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання накладних, які свідчать про передачу товару.    
          Фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, а саме отримання позивачем вказаного товару та оплати його вартості, підтверджується доказами, наданими позивачем, а саме: копією вказаного договору; копіями видаткових накладних, копіями рахунків-фактур, копіями податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, копією платіжного доручення та копіями подорожніх листів.
          Факт поставки товару підтверджується видатковими накладними по договору № 6/02-17 та товарно-транспортними накладними.
          Взаєморозрахунки по вказаному договору було проведено у безготівковій та вексельній формі, що підтверджується копіями виписок банку та копіями акту прийому-передачі цінних паперів.
          Також, суди встановили, що 14.03.2017 року між ТОВ «Роджер Компані» (постачальником) та ТОВ «Ларна» (покупцем) було укладено договір поставки № 14/03-17 за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю певний товар, а покупець зобов`язується належним чином прийняти та своєчасно оплатити його в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором. Предметом поставки є миючі засоби (товар). Асортимент, кількість, ціна товару і місце поставки узгоджується сторонами додатково на підставі заявки покупця. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання накладних, які свідчать про передачу товару.    
          Факт поставки товару підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортною накладною.
          Взаєморозрахунки по вказаному договору було проведено у безготівковій та вексельній формі, що підтверджується наявними копіями виписок банку та копіями акту прийому-передачі цінних паперів.
          Отриманий від контрагентів ТОВ «Таргет Глобал», ТОВ «Роджер Компані» товар за договорами поставки № 6/02-17 від 06.02.2017 p. та  № 14/03-17 від 14.03.2017 p. використовувався ТОВ «Ларна» у його господарській діяльності для надання клінінгових послуг, що підтверджується, зокрема відповідним договором оренди нежитлового приміщення (№ 01/06 від 01.06.2016 року) та актами наданих послуг.
На вартість поставленої продукції позивачем від ТОВ «Таргет Глобал», ТОВ «Роджер Компані» отримано податкові накладні, суми податку на додану вартість по яким включено позивачем до податкового кредиту у лютому-березні 2017 року. В ході господарської діяльності отримані миючі засоби використовувалися та списувалися згідно з діючим порядком відповідно до наданих актів списання товарів.
          Відповідач доводить суду, що позивачем до перевірки не було надано всіх документів що повязані з предметом перевірки.
          Пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
          Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.
          Щодо посилання відповідача на те що, слідчим відділом прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за                  42015080000000154 від 21.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.205 КК України, Суд зазначає, що відповідачем не надано суду відомостей про закінчення розгляду кримінальної справи, або наявність будь-яких доказів, що можуть свідчити про непричетність посадових осіб ТОВ «Таргет Глобал», ТОВ «Роджер Компані» до діяльності цих Товариств. В ЄДРСР також відсутні судові рішення щодо кримінальних правопорушень.
          Посилання податкового органу на неналежним чином оформлені товарно - транспортні накладні , спростовуються наступним.
          Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», обов`язок щодо наявності товарно-транспортної накладної покладено на перевізника та його водія.
Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а тільки встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників).
          Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
          Разом з тим, указані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
          Верховний Суд зазначає, що відсутність у покупця (вантажоодержувача) ТТН (або наявність неналежним чином оформленої ТТН) не є спростуванням реального характеру операцій, оскільки покупець здійснював операції з придбання товару та не виступав замовником за договором перевезення. Разом з тим, ТТН призначена для обліку руху ТМЦ та розрахунків за їх перевезення і визначає взаємовідносини між перевізником та замовником щодо виконання перевезення вантажів для обліку транспортної роботи
          Суд касаційної інстанції визнає, що суд першої та апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм  закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.  
          Тобто, приймаючи рішення, суди правильно зазначили, що податковим органом не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісним платником податків (постачальником) з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
          Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду першої та апеляційної інстанції, а лише містять вимоги щодо переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
          Суд касаційної інстанції лише переглядає правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права.
          Відповідно до частини третьої  статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
          Керуючись статтями  341,  343,  349,  350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

          1. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 року - без змін.
          2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду