ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/6445/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: 
                                         судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
секретар судового засідання Сколишев О.О. 
за участі представника позивача Борисенко Т.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Костюка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року у справі № 160/6445/19 (суддя І інстанції – Царікова О.В.)
за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
третя особа: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області,
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади – МВС України в особі його структурного підрозділу – Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 65774,98 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року позов задоволений.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що контракт № 3005 укладено та підписано сторонами 7 лютого 2017 року, при цьому постанова Кабінету Міністрів України № 261 від 12 квітня 2017 року та наказ МВС України № 173 від 01.03.2017 були прийняті вже після укладення контракту № 3005 від 07.02.2017, а тому вони не можуть застосовуватися до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Також зазначає, що позивач та третя особа не можуть посилатися на положення ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки вона хоч і вказує на можливість стягнення відповідних відшкодувань, але не визначає порядку їх проведення на користь Міністерства внутрішніх справ України, або ж інших осіб, тобто не визначає порядку нарахування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі осіб рядового та начальницького складу органів поліції.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції-без змін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
ОСОБА_1 (далі – відповідач) 01.08.2011 наказом ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі – ДДУВС або ВНЗ)  № 62 о/с ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу на денну форму навчання за державним замовленням.
З 10 травня 2012 року ОСОБА_1 переведено на другий курс заочної форми навчання факультету заочного навчання працівників органів внутрішніх справ (наказ № 46 о/с від 10.05.2012).
Наказом ДДУВС від 10.05.2012 № 47 о/с відповідача звільнено за власним бажанням відповідно до Порядку проведення експерименту з підготовки фахівців для Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Міністерства оборони України від 19.05.2011 № 77/462/263.
З 16 травня 2012 року по 13 травня 2013 року відповідач служив в Збройних силах (стрілець, Військова частина НОМЕР_1 ).
З 14.05.2013 ОСОБА_1 зарахований курсантом другого курсу підготовки фахівців для підрозділу міліції громадської безпеки за державним замовленням, 30.05.2014 закінчив Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ (наказ ректора № 172 від 30.05.2014).
Цього ж дня (30.05.2014) відповідач, як випускник, відряджений у розпорядження до ГУМВС України в Дніпропетровській області з 1 червня 2014 року (наказ ректора ДДУВС від 30.05.2014 № 111 о/с).
З 01.06.2014 по 31.08.2015 ОСОБА_1 працював на посаді дільничного офіцера міліції відділення міліції № 1 Бабушкінського відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області (наказ ГУМВС № 156 о/с від 01.06.2014).
Наказом ДДУВС від 18.08.2015 № 195 о/с відповідача з 31 серпня 2015 року  зараховано слухачем магістратури денної форми навчання за спеціальністю 8.03040101 «Правознавство» за державним замовленням факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ осіб, які успішно склали вступні випробування: по ГУ МВС в Дніпропетровській області. (а.с. 14)
На підставі цього, між ДДУВС (виконавцем), ГУ МВС України в Дніпропетровській області (замовником) та ОСОБА_1 укладено договір № 2064 від 01.09.2015 про навчання останнього у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ (далі – договір № 2064).
Пунктом 2.3.6. вказаного договору передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ України по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.3 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
З 7 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі – Закон № 580).
Відповідно до п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580 працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
Відповідно до наказу ректора ДДУВС від 06.11.2015 № 299 згідно п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580 та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ відповідач звільнений з 6 листопада 2015 року у Запас Збройних Сил за п. 64 «з» (у зв`язку з переходом у  встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)) – служба в Національній поліції.
З 07.11.2015 по 20.02.2017 відповідач був слухачем факультету № 3 магістратури денної форми навчання (згідно з наказом МВС України від 24.06.2018 № 551 факультет № 3 реорганізований  у факультет підготовки фахівців для органів досудового розслідування).
07.02.2017   відповідно до ст. 74 Закону № 580 між лейтенантом поліції Слиньком Д.М., ДДУВС (Виконавець) та ГУНП в Дніпропетровській області (Замовник) був укладений контракт № 3005 про навчання відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача вищої освіти освітнього ступеня магістр за спеціальністю «Правознавство» (далі – Контракт).
За умовами цього Контракту сторони дійшли згоди, що його умови застосовуються до відносин, які виникли з 01.09.2015 (п. 7.8 контракту). (а.с. 17)
Згідно з п. 2.3.6 зазначеного Контракту відповідач зобов`язався у разі  дострокового розірвання контракту чи звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Контракту, у місячний термін відшкодувати ВНЗ витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженою довідкою-розрахунком.
Положеннями п. 3 Контракту визначено, що підставами для відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі є дострокове розірвання Контракту з будь-яких підстав, крім підстав, передбачених п. 5 Контракту (п. 3.1); звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, крім підстав, передбачених п.5 Контракту (п. 3.2).
У свою чергу, згідно з п. 5 Контракту підставами дострокового розірвання Контракту без відшкодування витрат на утримання у навчально закладі є відрахування з начального закладу та звільнення з поліції через хворобу, підтверджене рішенням медичної комісії про непридатність до служби з поліції (п. 5.1); відрахування з начального закладу та звільнення з поліції у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів (п.5.2).
Відповідно до п. 8 Контракту з моменту підписання цього контракту раніше укладений контракт (договір) від 01.09.2016 року № 2567 втрачає чинність.
Згідно з наказом ДДУВС від 16.02.2017 № 35 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 направлено у розпорядження ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посаду. Також, вказаним наказом затверджено розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням кожного слухача - випускника за період навчання в ДДУВС. Так, сума витрат пов`язаних з утриманням відповідача склала 65774,98 грн, із яким останній погодився, про що свідчить його підпис у відповідній графі розрахунку навпроти відмітки «згоден». (а.с. 109, 110)
Згідно з наказом ГУНП у Дніпропетровській області від 20.02.2017 № 72 о/с відповідача призначено слідчим слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
03.04.2019 відповідачем подано рапорт до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення його зі служби в Національній поліції. (а.с 19)
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.04.2019 № 128 о/с старший лейтенант поліції був звільнений зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). (а.с. 21)
Тобто, після закінчення навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ ОСОБА_1 не виконано умови, визначені у п. 2.3.6 Контракту, що спричиняє настання наслідків у вигляді необхідності відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його навчанням та утриманням у навчальному закладі.
Відповідач під час навчання у ДДУВС перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку із звільненням відповідача з органів Національної поліції України, позивачем було здійснено розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням магістра ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2015-2017 роки, який згідно з довідками-розрахунками від 15.055.2019 № 614 становить 65774,98 грн (3575,37 грн - комунальні послуги; 62199,61 грн - грошове забезпечення). (а.с. 22-25)
Листом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 1/2318 від 16.05.2019 року відповідача повідомлено про необхідність відшкодуванням витрат, пов`язаних із утриманням в університеті під час навчання у ДДУВС, які згідно довідки-розрахунку складають 65774,98 грн. (а.с. 29)
Несплата відповідачем у добровільному порядку відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, стала підставою звернення позивача до суду із цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ та, відповідно, заявлених позовних вимог. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба – діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» від 10.01.2002 № 2925-ІІІ навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.
Відповідно до Переліку вищих навчальних закладів, що входять до єдиної  системи військової освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.1997 № 1410 (далі – постанова № 1410), вищі навчальні заклади МВС, зокрема і позивач, входять до єдиної системи військової освіти.

Апеляційний суд зазначає, що на час укладання 01.09.2015 між позивачем, відповідачем та ГУМВС України у Дніпропетровській області договору про підготовку фахівців в навчальному закладі МВС України діяв Закон України "Про міліцію".
Згідно з положеннями статті 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції чинній на момент укладення  договору між учасниками справи) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» та відповідно до вимог Законів України «Про вищу освіту», «Про міліцію», з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно з якого передбачено відшкодування  вказаних витрат.
При цьому, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі – Закон № 580) встановлено, що Національна поліція України – це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до положень ст. 72 Закону № 580 професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки – системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону № 580 підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону № 580 особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч. 5 ст. 74 Закону № 580 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (далі – Порядок № 261).
Відповідно до п. 1 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Пунктом 2 Порядку № 261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.
При цьому, згідно із положеннями п. 3 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Відповідно до п. 9 Порядку № 261 стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу; повторного прийняття особи на службу в поліцію. Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.
Згідно з пунктами 6.13, 6.27, 6.28 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.02.2008 № 62 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) ВНЗ, в особі ректора (начальника), з одного боку, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізничному транспорті, в особі начальника, з другого боку, та громадянином України, який зарахований на навчання до ВНЗ за державним замовленням, з третього боку, протягом місяця з дня зарахування на навчання укладається договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.
Порядок та підстави для відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ осіб, які навчалися за державним замовленням, визначаються відповідно до чинного законодавства.
У разі відмови осіб, які навчалися за державним замовленням, від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Також і за змістом контракту № 3005 від 07.02.2017 відповідач взяв на себе зобов`язання після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років, а у випадку звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Контракту (така підстава як у зв`язку відмовою від подальшого проходження служби не передбачена п.п. 3, 5 Контракту) у місячний термін відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, у розмірі, визначеному у довідці-розрахунку. 
Отже, у спірних відносинах відшкодуванню підлягають витрати, пов`язані із навчанням особи, сума яких визначається на підставі розрахунків витрат на утримання осіб.
Згідно з довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за період 2015-2017 роки в сумі 65774,98 грн. (а.с. 22-25).
Вказана довідка-розрахунок була направлена на адресу реєстрації відповідача, проте добровільно витрати відповідачем відшкодовані не були. 
Колегія суддів зауважує, що зазначений розрахунок відповідачем не оскаржувався, ані протягом навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, ані протягом проходженням служби в ГУНП в Дніпропетровській області. Разом з цим, відповідача ознайомлено з довідкою-розрахунком витрат, пов`язаними з утриманням курсанта, про що свідчить його підпис  у відповідній графі із зазначенням «згоден».
З огляду на викладене, ураховуючи, що відповідач звільнений зі служби в Національній поліції за власним бажанням до закінчення трирічного строку з моменту закінчення ним вищого навчального закладу, де він навчався за державним замовленням, а доказів повторного прийняття на службу в поліцію або відшкодування позивачу понесених витрат судам обох інстанцій не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у вищому навчальному закладі.
При цьому безпідставними є доводи апелянта:
-          щодо неможливості застосування при вирішенні спору постанови Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017 та наказу МВС України № 173 від 01.03.2017, оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли в момент звільнення відповідача зі служби в поліції, тобто з 15 квітня 2019 року, а не в момент укладення контракту 7 лютого 2017 року, як помилково вважає відповідач;
-          що він не є суб`єктом відшкодування, оскільки частиною 4 статті 74 Закону № 580 чітко передбачено, що поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі;
-          щодо неможливості застосування при розрахунку витрат норм, які застосовуються для військових навчальних закладів, оскільки за Переліком, який затверджений постановою КМУ № 1410, Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ (колишні назви – Діпропетровське училище міліції, Дніпропетровський юридичний інститут, Юридична академія МВС України) входить до єдиної системи військової освіти;
-          щодо необхідності застосування до спірних правовідносин приписів ст. 1215 Цивільного кодексу України, оскільки спірні правовідносини регулюються статтею 74 Закону № 580, а не Цивільним кодексом України. 
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.
Оскільки за приписами ч. 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, справа згідно з ч. 4 ст. 257 КАС України не відноситься до таких, які не можуть бути розглянуті за вказаними правилами, то судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повний текст судового рішення складений 16 березня 2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року  у справі № 160/6445/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.     

  Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            С.Ю. Чумак