Ухвала 
 
14 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 686/7472/16-ц
 
провадження № 61-7684ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного малого підприємства «Милосердя», Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі, треті особи: Хмельницька філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання права власності, визнання недійсною державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії, знесення самочинного будівництва,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного малого підприємства «Милосердя» (далі - ПМП «Милосердя»), Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі, треті особи: Хмельницька філія Державного підприємства (далі - ДП) «Центр державного земельного кадастру»,                    ОСОБА_3 , Головне управління (далі - ГУ) Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання права власності, визнання недійсною державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії, знесення самочинного будівництва.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                     від 22 червня 2016 року заяву  ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.
Заборонено ОСОБА_1 проводити будівельні роботи на об`єкті будівництва, що розташований на земельній ділянці на АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                      від 05 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року, позов  ОСОБА_2 задоволено частково.
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серія ІV-ХМ № 047425, виданого 26 березня 1997 року (кадастровий номер № 6810100000:26:006:1028), реєстраційний номер № 304015068101, що проведена Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на підставі рішення реєстратора Ачкасової А. З. від 28 лютого 2014 року № 11306046.
Скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_1 незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, готовністю 21% на                                     АДРЕСА_1 , реєстраційний номер                                              № 5728613668101 , що проведена Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на підставі рішення реєстратора Овчинникової Н. В. від 12 лютого 2015 року № 19293451.
Ухвалено знести об`єкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .
У решті позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                      від 05 вересня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2016 року, відмовлено.
 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 02 березня 2020 року                   ОСОБА_1  звернувся до суду з апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 квітня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2017 року відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
У травні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2017 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 06 квітня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2017 року.
 
Однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 квітня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2017 року, а отже, ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку по суті не переглядалася, що виключає можливість її перегляду в касаційному порядку.
 
Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу заявника на те, що пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.
 
Отже, пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України не входить до переліку ухвал, які відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України після апеляційного перегляду можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Ураховуючи наведене, оскільки  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі в частині оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2017 року слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2017 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного малого підприємства «Милосердя», Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі, треті особи: Хмельницька філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання права власності, визнання недійсною державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії, знесення самочинного будівництва відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                      І. А. Воробйова
 
                                                                                                                      Ю. В. Черняк