ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 712/6015/17                                   Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Мельник І.О.
                                                                                                                        Суддя-доповідач Шурко О.І.                                          

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 березня 2020 року                                                                              м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Шурка О.І.,
суддів                                        Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
при секретарі                               Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Черкаській області  про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій просив відповідно до ст.382 КАС України зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 у даній справі та за наслідками розгляду звіту Міністерства внутрішніх справ України про виконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 у даній справі або в разі неподання такого звіту накласти на керівника Міністерства внутрішніх справ України, відповідального за виконання цього судового рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2019 року вимоги заяви позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах відповідно до ст.382 КАС України) задоволено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить зупинити дію ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2019 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №712/6015/17, а заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення залишити без задоволення. 
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що оскільки рішення суду Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 відповідачем не виконано, про що свідчать постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.12.2018 про закінчення виконавчого провадження № 56360340 за виконавчим листом № 712/6015/17, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси та повідомлення про вчинення кримінального правопорушення службовими особами МВС за умисне невиконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 у справі № 712/6015/17, позивач звернувся до суду із відповідною заявою. 
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.05.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 у даній справі (а.с.3).
Так, листом від 26.07.2018 вих. № 15/2-2790 МВС України повідомило ДВС про виконання рішення суду, надавши копію висновку від 22.03.2017 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.03.2017 щодо виплати одноразової грошової допомоги (а.с.4)
Зі змісту зазначеного висновку вбачається, що МВС прийнято рішення заяву позивача з доданими до неї матеріалами надіслати до Управління поліції охорони в Черкаській області Національної поліції України для здійснення виплати одноразової грошової допомоги йому, як колишньому працівнику міліції охорони, з дотриманням вимог пункту 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.1993 № 615, - за рахунок коштів, що надходять від виконання договорів.
31.08.2018 lержавним виконавцем направлено МВС України вимогу щодо надання пояснень відповідальної особи щодо невиконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 у справі № 712/6015/17, в обґрунтування якої зазначено, що надана МВС України відповідь не може бути врахована як повне фактичне виконання постанови суду, оскільки висновок МВС України про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.03.2017 не є виконанням рішення суду в ході виконавчого провадження, оскільки постановою Соснівського районного суду м. Черкаси було зобов`язано МВС прийняти рішення відповідно до іншого нормативно-правового акту Постанови Кабінету Міністрів № 850 від 21.10.2015.
З підстав не виконання боржником МВС України станом на 26.12.2018 постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 у справі № 712/6015/17, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» 26.12.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 56360340 за виконавчим листом № 712/6015/17 виданого Соснівським районним судом м. Черкаси з відповідних підстав (а.с.7-8)
26.12.2018 Міністерством юстиції України Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень подано повідомлення №20.1/56360340/17 про вчинення кримінального правопорушення службовими особами МВС за умисне невиконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 у справі № 712/6015/17 (а.с.9-11).
З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2019 у справі № 640/1369/1, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019, у позові Міністерства внутрішніх справ України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та скасування постанови № 56360340 від 26.12.2018 відмовлено повністю.
Соснівський районний суду м. Черкаси, дійшовши висновку про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, зазначив, що висновок МВС України від 22.12.2017 про результати розгляду заяви позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги, жодних посилань про необхідність виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ № 850 від 21.10.2018 не містить, відтак, боржником МВС України рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 у спосіб, зазначений у виконавчому листі № 712/6015/17 від 30.11.2017, виконано не було.
Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
Частина 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII  визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII  примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII  у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
За приписами ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до п. 5 та 6 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
За приписами ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що на виконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017, з урахуванням приписів п. 9 Порядку №850, МВС України прийнято рішення, а саме затверджено висновок від 22.12.2017 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 09 березня 2017 року щодо виплати йому одноразової грошової допомог відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. 
Втім, наведене не відповідає дійсності, оскільки як встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту висновку від 22.12.2017, МВС України прийняло рішення про направлення заяви ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Черкаській області Національної поліції України для здійснення виплати одноразової грошової допомоги йому, як колишньому працівнику міліції охорони, з дотриманням вимог пункту 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.1993 № 615, - за рахунок коштів, що надходять від виконання договорів.
Відтак, висновок від 22.12.2017 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 09 березня 2017 року щодо виплати йому одноразової грошової допомог відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 не є виконанням рішення суду в ході виконавчого провадження, оскільки передбачає собою інший спосіб виконання рішення суду та відповідно до іншого нормативно-правового акту Постанови Кабінету Міністрів, а саме від 19.08.1993 №615, що суперечить вимогам виконавчого листа №712/6015/17, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси.
Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 382 КАС України переобучено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Приписами ч. 2 ст. 382 КАС України восстановлено, що за наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може накласти на керівника відповідача, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Колегія суддів звертає увагу, що встановлення судового контролю є беззаперечним правом суду, передбаченим процесуальним законодавством, та для його встановлення має враховуватись наявність об`єктивних підстав вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, яке має зобов`язальний характер. 
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що станом на час розгляду справи суд першої інстанції, зважаючи на обставини справи та запобігаючи затримці захисту прав позивача, правомірно дійшов висновку про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та встановлення строку для надання звіту за виконавчим листом №712/6015/17, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси.
З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення дії ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.12.2019 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №712/6015/17. 
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -       
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Шурко О.І.

Судді:                                                                                          Ганечко О.М.

          Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 16.03.2020.