ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2445/19  Номер провадження 22-ц/814/423/20	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та  ОСОБА_1 
на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2019 року, постановлене суддею Троцькою А.І. (повний текст складено 12 грудня 2019 року), 
у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,
в с т а н о в и в:
       21.03.2019 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.10.2015 по 01.01.2019 в розмірі 21 023,22 грн., а також за період з 01.12.2015 по 01.01.2019 індексу інфляції на суму 3 264,46 грн. та 3% річних в розмірі 913,20 грн., а всього 25 200,88 грн. та 1 921,00 грн. судових витрат.
       Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03.12.2019 позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволено частково.
       Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» борг за послуги теплопостачання за період з 18.02.2016 по 31.12.2018 – 18 663,83 грн., індекс інфляції – 2 258,72 грн., 3% річних – 898,20 грн., та 1 663,40 грн. судового збору, а всього 23 484,15 грн. 
       У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
       Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги, зобов`язаний сплатити її вартість з моменту набуття ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 . При цьому, самовільне відключення від мережі заборонено законом та не є підставою для звільнення від сплати послуг за теплопостачання.
       Із рішенням районного суду не погодилися сторони та оскаржили його в апеляційному порядку. 
       ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
       Посилаючись на положення ст.ст.1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, вважає, що незалежно від часу прийняття відповідачем спадщини вона належить йому, як спадкоємцеві, з часу відкриття спадщини, що в силу ст.ст.322, 360 ЦК України зумовлює виникнення обов`язку по утриманню спадкового майна, а тому заборгованість підлягає стягненню за період з 01.10.2015 по 01.01.2018 в розмірі 21023,22 грн.,з інфляційними втратами в сумі 3264,46 грн. та 3% річних в сумі 913,20 грн.
Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині, якою вимоги позову задоволені та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
       Зазначає, що з моменту набуття ним права власності на квартиру (18.02.2016) договір про надання послуг із теплопостачання між сторонами не укладався, фактично послугами теплопостачання він не користувався, що з огляду на положення статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальну послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виключає підстави нарахування йому заборгованості.
       Вважає, що суд першої інстанції мав комплексно застосовувати до спірних правовідносин Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005. Зокрема, п.23 таких Правил, який помилково не прийнятий районним судом до уваги, визначає підхід до способу оплати, а саме, у разі перерви в наданні послуг, ненадання або надання їх не в повному обсязі, тощо, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги. Наведене також узгоджується із приписами ст.19 Закону України «Про теплопостачання», яка передбачає оплату згідно фактичного споживання. 
       Посилаючись на ч.1 ст.81 ЦПК України та принцип змагальності судового процесу, вважає недоведеним факт надання позивачем послуг з теплопостачання, що підтверджується належним доказом – висновком судового експерта №43 від 14.05.2016. Також є недоведеним отримання ним таких послуг у період із жовтня 2016 року по грудень 2018 року.
       Доводить, що суд першої інстанції не надав належної оцінки письмовим доказам, які підтверджують його неодноразові звернення до позивача з приводу спірних правовідносин.
       11.02.2020 представником відповідача – адвокатом Бибик В.А. подано відзив на апеляційну скаргу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», у якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що за відсутності доказів про дату відкриття спадкової справи та кола спадкоємців, доводи апеляційної скарги стосовно виникнення у відповідача обов`язку по утриманню спадкового майна ґрунтується на припущеннях. 
       25.02.2020 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Підприємство вважає, що заперечення відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» правомірними та такими, що підлягають задоволенню. 
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено, що з 18.02.2016 ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 ./а.с.63/
Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач своєчасно не здійснював щомісячні платежі за теплопостачання, внаслідок чого за період з 01.10.2015 по 01.01.2019 утворилася заборгованість в розмірі 21023,22 грн.; за період із 01.12.2015 по 01.01.2019 індекс інфляції склав 3264,46 грн., три проценти річних - 913,20 грн., а всього 25200,88 грн./а.с.7-9/
Відповідно до змісту листа за вхідним номером Ж-17778 від 13.10.2016 ОСОБА_1 повідомив ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про себе, як нового власника квартири, про відсутність договірних зобов`язань, а також про небажання укладати такий договір. Зазначив, що у травні 2016 року здійснив відключення квартири від мереж теплопостачання та просив направити уповноваженого представника для належної фіксації такого відключення./а.с.26/
Листом за вхідним номером Ж-2180 від 23.11.2016 відповідач повторно звернувся до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» із проханням направити уповноважену особу для підтвердження факту відключення його квартири від мережі теплопостачання. До вказаної заяви додав копію акту про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення від 05.11.2016. Зазначив, що вважає незаконним нарахування заборгованості за теплопостачання за відсутності укладеного договору про надання такої послуги./а.с.28-29/
Згідно висновку експерта №43 за результатами експертного будівельно-технічного дослідження на замовлення ОСОБА_1 , складеного 14.05.2016 судовим експертом ОСОБА_2 , станом на дату проведення обстеження квартири АДРЕСА_1 , вказана квартира обладнана лише системою індивідуального (по квартирного) теплопостачання. У якості теплопостачання використовуються електричні теплові конвектори. Прилади централізованого опалення у квартирі – відсутні, мережі – ізольовані трубною ізоляцією товщиною 9 мм./а.с.30-35/
Листом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» від 04.11.2016 №Ж-1778 ОСОБА_1 роз`яснено, що самовільне відключення окремої квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоквартирному будинку забороняється. Підприємством повідомлено відповідачу адресу УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради для звернення із метою роз`яснення порядку відключення споживачів від централізованого опалення та гарячого водопостачання./а.с. 27/.
Частково задовольняючи позов, районний суд виходив із того, що відповідач, з моменту набуття ним права власності на квартиру, незалежно від відсутності укладеного договору та відмови від споживання послуг з централізованого опалення, що зумовлене її самовільним відключенням, зобов`язаний оплатити їх вартість. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.
Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду в частині наявності обов`язку відповідача сплачувати послуги теплопостачання за відсутності письмового договору, незалежно від відмови відповідача від споживання, зумовленого самовільним відключенням.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину від 18.02.2016, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. по р.№323. Відповідно до зазначеного свідоцтва відповідач є спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 /а.с.63/
Отже, з дня відкриття спадщини вона належить спадкоємцю, який її прийняв, а тому відповідно до ст.ст.322 ЦК України має нести тягар утримання успадкованого майна саме з моменту відкриття спадщини, а не з моменту оформлення спадкових прав та одержання свідоцтва про право на спадщину. Тому висновок районного суду щодо початку 18.02.2016 обліку строку, за який підлягає стягненню заборгованість, є неправильним. 

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).
Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
За нормами ч.2 ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Відповідно до п.23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03 жовтня 2007 року, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.
У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.
Пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Враховуючи, що відповідне рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку не приймалося, районний суд дійшов правильного висновку про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів, які б підтверджували факт відключення відповідачем у передбаченому законом порядку спірного об`єкту теплопостачання від мережі централізованого опалення житлового будинку.
Із наведеного слідує, що обов`язок вчинення дій, спрямованих на укладення договору на постачання теплової енергії, покладається саме на споживача. Невчинення таких дій має наслідком безоплатне споживання поставленої теплової енергії, що суперечить, в тому числі положенням ст.19 Закону України «Про теплопостачання» на яку посилається відповідач у апеляційній скарзі, та вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Доводи відповідача щодо відсутності договірних зобов`язань між сторонами та не доведеності фактичного використання ним послуг теплопостачання з посиланням на висновок експерта, яким встановлено обладнання його квартири системою індивідуального опалення, апеляційним судом до уваги не приймаються. По-перше, укладення договору є обов`язком, а не правом споживача послуг, так само як і обов`язок сплатити вартість теплової енергії. Відсутність такого договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що узгоджується із позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 та від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц. По-друге, висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами. Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач не дотримався процедури, передбаченої Порядком про відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, висновок судового експерта Федорова Д.Ф. №43 від 14.05.2016 не спростовує встановлений судом факт самовільного відключення відповідачем належної йому квартири у багатоквартирному будинку від мережі теплопостачання. 
Доводи відповідача, що він неодноразово звертався до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з проханням направити уповноваженого представника для належної фіксації відключення ним приладів теплопостачання, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки самовільне відключення обладнання передувало таким зверненням.

       З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового, яким позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі. 
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
       У відповідності до ст.141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягають стягненню понесені підприємством судові витрати за подачу позову в розмірі 1 921,00 грн. та апеляційної скарги в розмірі 3 153,00 грн./а.с.1,2, 92/
       Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» - задовольнити.
Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2019 року – скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.10.2015 по 01.01.2018 - 21 023,22 грн., індекс інфляції – 3 264,46 грн. та 3% річних – 913,20 грн., а всього 25 200 (двадцять п`ять тисяч двісті) грн. 88 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» 5 074,00 грн. судового збору.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.03.2020

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 П.С. Абрамов

                                                                               С.М. Бондаревська