Справа № 166/448/18 	Головуючий у 1 інстанції: Лозицький С. О. 	
Провадження № 22-ц/802/497/20  Категорія: 70  	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
16 червня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
з участю: 
секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 21 травня 2018 року,      

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2018 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона 17 березня 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Під час проживання у шлюбі у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_1 . Позивач вказувала, що з  ОСОБА_2 вони спільно, однією сім`єю не проживають. Малолітня дитина проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає та не займається вихованням дитини. За таких обставин, і з урахуванням того, що відповідач  ОСОБА_2 не має постійного місця роботи та інших осіб на своєму утриманні, а їх малолітня дочка часто хворіє і потребує дороговартісного лікування, позивач просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дочки ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі 4000 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією.
Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 21 травня 2018 року позов задоволено частково, ухвалено стягувати з  ОСОБА_2 в користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 3000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.
Не погоджуючись з рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 21 травня 2018 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що під час ухвалення оскаржуваного рішення, суд не врахував ряд важливих обставин, які впливають на його матеріальний стан та можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Зокрема, суд не врахував те, що за рішеннями судів з нього вже стягуються аліменти по 1/4 частині всіх видів його заробітку на неповнолітню дитину від іншого шлюбу та дружину, з якою він раніше перебував у шлюбі. Крім того, на його думку, судом не було враховано і те, що обов`язок по утриманню дитини покладається законом на обох батьків.
Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач просить рішення суду першої інстанції в частині розміру призначених судом аліментів, змінити та зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню, до 800 грн.
Відзив на апеляційну скаргу в даній справі не подавався.
       Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 368 ЦПК України, як справа про стягнення аліментів.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, виходячи з наступного.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач  ОСОБА_2  є матеріально забезпеченим, жодні утримання на інших осіб з нього не проводяться, а тому він цілком спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 3000 грн щомісячно.
Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та відповідач  ОСОБА_2  перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час перебування у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 (а. с. 7-8).
Подружжя проживає окремо, а малолітня дочка знаходиться на утриманні позивача  ОСОБА_1 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а. с. 21). Відповідач  ОСОБА_2  не має постійного місця роботи і з нього стягуються аліменти на утримання дружини та дитини від іншого шлюбу у розмірі по 1/4 частки зі всіх його видів заробітку щомісячно (а. с. 54-56).
Крім того, встановлено, що малолітня ОСОБА_3 часто хворіє і потребує періодичного стаціонарного лікування (а. с. 9-10).
Так відповідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2018 року по 30 червня 2018 року – 1492 грн, з 1 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року – 1559 грн, з 1 грудня 2018 – 1626 грн; з 1 січня 2019 року по 30 червня 2019 року – 1626 грн, з 1 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року – 1699 грн, з 1 грудня 2019 – 1779 грн; з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року – 1779 грн, з 1 липня 2020 року по 30 листопада 2020 року – 1859 грн, з 1 грудня 2020 – 1921 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Аналіз наведених норм матеріального закону дає підстави для висновку, що за відсутності домовленості між батьками той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на неї можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача в користь позивача на утримання дитини та вірно обрав спосіб стягнення аліментів, присудивши їх стягнення у твердій грошовій сумі, врахувавши мінливий дохід батька дитини.
Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, а саме 3000 грн щомісячно на одну дитину до досягнення нею повноліття, на думку суду, суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги ст. 182 СК України, зокрема, не врахував, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, не в повній мірі врахував матеріальне становище платника аліментів та його реальну спроможність сплачувати аліменти у вказаному розмірі, який з точки зору звичайних потреб малолітньої дитини та матеріальної спроможності відповідача є надмірним.
Наведене свідчить про те, що суд, ухвалюючи рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та зробив передчасний висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів у сумі 3000 грн.
Тому рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 підлягає зміні, тобто зменшенню до 1500 грн, що цілком відповідає загальним засадам цивільного законодавства, щодо його справедливості та розумності.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Отже, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції, зробивши правильний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, не врахував усіх обставин, передбачених статтею 182 СК України, які мають значення для справи та не дав їм вірну правову оцінку, то рішення суду необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

 
П О С Т А Н О В И В:

 
Апеляційну скаргу відповідача  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 21 травня 2018 року в частині розміру стягнутих аліментів змінити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                 

 
Судді