Постанова
Іменем України                                       
03 червня 2020 року
м. Київ
справа № 359/6359/16-ц
провадження № 61-20616св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України, державного підприємства «Бориспільське лісове господарство»,
відповідачі: Вишеньківська сільська рада Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області, у складі судді Журавського В. В., від 05 жовтня           2018 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Сержанюка А. С., Гуля В. В., Лівінського С. В., від 17 вересня         2019 року.
Короткий зміст позовних вимог
У серні 2016 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України, державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» (далі - ДП «Бориспільське ЛГ») звернувся до суду із позовом до Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:              ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсними рішень, державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.
Свої вимоги прокурор обґрунтовував тим, щоземельні ділянки, які належать        ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , частково накладаються на землі лісогосподарського призначення, а саме: на земельну ділянку із кадастровим номером 3220881300 :04:004:0004, яка знаходиться у постійному користуванні ДП «Бориспільське ЛГ»на підставі державного акту на право постійного користування серії І-КВ № 001211 від 04 червня 2004 року.  
Прокурор стверджував, що Вишеньківська сільська рада, приймаючи рішення про передачу спірних земельних ділянок у приватну власність, вийшла за межі наданих їй повноважень, оскільки усупереч вимогам статтям 20 ЗК України та статті 57 ЛК України протиправно вилучила та змінила цільове призначення земель з земель лісового фонду на землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 
Із урахуванням зазначеного, прокурор просив позов задовольнити, визнати недійсним рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 326-14-УІ від 21 листопада 2011 року в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_5 .
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Подзірей О. В., індексний номер 9594493 від 27 грудня 2013 року, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881301:01:019:0245.
Визнати недійсним рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 1515-39-У від 24 грудня 2009 року в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 .
Визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 851467 , площею 0,1500 га, з кадастровим номером 3220881300:04:0844, виданий ОСОБА_1 .
Витребувати на користь Кабінету Міністрів України та у постійне користування ДП «Бориспільське ЛГ» земельні ділянки з незаконного володіння ОСОБА_2 з кадастровим номером 3220881301:01:019:0245 та з незаконного володіння ОСОБА_1 з кадастровим номером 3220881300:04:004:0844, які знаходиться на території Бориспільського району Київської області.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області                      від 05 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Київської області відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, щопрокурором не доведено належними, допустимими та достатніми доказами ту обставину, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3220881300:04:004:0844 та 3220881301:01:019:0245 сформовані саме за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:004:0004, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Бориспільське ЛГ» на підставі державного акту на право постійного користування землею І- КВ № 001211.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області залишено без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2018 року - без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що прокурором не доведено належними, допустимими та достатніми доказами ту обставину, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3220881300:04:004:0844 та 3220881301:01:019:0245 сформовані саме за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:004:0004, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Бориспільське ЛГ». Спірні земельні ділянки розподілені між фізичними особами, які законним шляхом добросовісно набули у власність земельні ділянки та користуються ними, і наслідком визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, яке стало підставою для набуття фізичними особами у власність земельних ділянок, буде непропорційне втручання у мирне володіння цим майном.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі прокурор Київської області просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня          2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня         2019 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що ніхто без дозволу, виданого компетентними владними органами, не має права володіти державною власністю і використовувати її поза межами, встановленими для загального користування нею. При вирішенні спору судами не враховано, що у дослідницькій частині висновку експерта, складеного за результатами проведення додаткової експертизи від 09 липня 2018 року № 5482/18-41, експертом допущено технічну помилку щодо розміру дійсної площі земельної ділянки з кадастровим номером  3220881300:04:004:0004 (ділянка № 5 ) згідно чинного каталогу її координат та указано, що її площа становить 43, 4923 га, замість 44, 4921 га. Окрім того, результати додаткової експертизи засвідчують факт часткового перетину (накладення) спірних земельних ділянок з землями лісогосподарського призначення. 
Матеріалами справи з усією достовірністю доведено, що територія, частково за рахунок якої Вишеньківською сільською радою передано у приватну власність спірні земельні ділянки для несільськогосподарських цілей, із 2003 року на праві постійного користування належить                             ДП «Бориспільське ЛГ», обмежена у цивільному обороті, згідно статті 83 ЗК України є землею державної власності, яка не підлягає передачі у приватну власність. Прокурор вказує, що в оскаржуваних рішеннях відсутні відповіді на усі доводи як позовної заяви, так і апеляційної скарги. Судами не надано належної оцінки поданим прокурором доказам в обґрунтування заявлених позовних вимог.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2020 року справу за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України, ДП «Бориспільське ЛГ» до Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсними рішень, державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відзив на касаційну скаргу не надходив
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Рішенням Вишеньківської сільської ради Бориспільського району                    від 24 грудня 2009 року № 1515-39-У затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, у с. Вишеньки Бориспільського району ОСОБА_1 та передано останньому у приватну власність вказану земельну ділянку.
Аналогічними рішеннями Вишеньківської сільської ради від 28 лютого           2011 року № 108-5-УІ та від 21 листопада 2011 року № 326-14-УІ передано у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 0,12 га, та, відповідно, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 земельні ділянки по 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у с. Вишеньки Бориспільського району.
У такий спосіб ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та            ОСОБА_3 стали власниками земельних ділянок із кадастровими номерами 3220881300:04:004:0844, 3220881301:01:019:0035, 3220881301:01:019:0002, 3220881301:01:019:0001 відповідно.
У подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відчужили свої земельні ділянки ОСОБА_2 , яка їх об`єднала та зареєструвала у реєстрі речових прав на нерухоме майно право на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881301:01:019:0245.
Вказані обставини не заперечуються сторонами.
На підставі рішення Бориспільської районної державної адміністрації № 301 від 15 квітня 2004 року Бориспільському держлісгоспу Київського лісогосподарського об`єднання «Київліс» (Вишеньківське та Кийлівське лісництво) передано у постійне користування для ведення лісогосподарського виробництва земельну ділянку, загальною площею 2 308, 1000 га, яка розташована в межах Вишеньківської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право постійного користування землею І - КВ № 001211 , зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 448.
Відповідно до вказаного державного акту ДП «Бориспільське ЛГ» на праві постійного користування належить декілька земельних ділянок, зокрема й земельна ділянка під № 5 , кадастровий номер 3220881300:04:004:0004, площею 44,5 га.
Згідно витягу з Публічної кадастрової карти України, а також листа Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі від 27 жовтня           2016 року № 29-1006-99.2-1415/2-16 земельна ділянка з кадастровим номером 3220881300:04:004:0004, яка належить на праві постійного користування ДП «Бориспільське ЛГ» та земельні ділянки з кадастровими номерами 3220881300:04:004:0844 та 3220881301:01:019:0245, належні на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку сформовані та зареєстровані у Державному земельному кадастрі та перетин меж цих ділянок відсутній.
Управлінням Держгеокадастру у Бориспільському районі від 08 листопада 2016 року № 29-1006-99.2-1471/2-16 наданий каталог координат поворотних точок (кутів) меж земельних ділянок з кадастровими номерами 3220881300:04:004:0004, належної ДП «Бориспільське ЛГ», та 3220881300 :04:004:0844 і 3220881301 :01:019 : 0245, належних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно.
Для з`ясування наявності перетину меж вказаних земельних ділянок ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області                          від 17 лютого 2017 року було призначено земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо наявності перетину меж спірних земельних ділянок із межами земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:004:0004, належної ДП «Бориспільське ЛГ», відповідно до каталогу координат, наданих Управлінням Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області листом від 08 листопада                2016 року № 29-1006-99.2-1471/2-16.
Згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 10 травня 2017 року № 4874/17-41 встановлено, що межі земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300 :04:004:0844, яка належить ОСОБА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером 3220881301 :01:019:0245, яка належить ОСОБА_2 , не перетинаються із межами земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300 :04:004:0004, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Бориспільського ЛГ», згідно координат, наданих Управлінням Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області листом від 08 листопада 2016 року                              № 29-1006-99.2-1471/2-16.
Згідно пояснень судового експерта Бікус Ю. Ф. , наданих 03 жовтня            2017 року у судовому засіданні, встановлено, що при складанні висновку експертом використовувались документи, які містяться в матеріалах справи. 
Під час експертного дослідження використовувалась система координат СК-63 та координати поворотних точок, які вказані в листі Держкомзему і не використовувалась система координат УСК-200, оскільки експерти КНДІСЕ не мають технічної можливості оформити результати дослідження за такою системою координат.
Експертом при наданні зазначеного висновку використовувалась наукові методи аналізу та співставлення.
Згідно пояснень експерта при наявності інших документів, зокрема чіткого каталогу координат поворотних точок можливо висновок експерта був би більш чітким та точним.
Вказані обставини слугували підставою для задоволення клопотання прокурора та призначення згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року повторної судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої було поставлено наступне питання: чи перетинаються (накладаються) межі земельних ділянок, що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , кадастровий номер 3220881301:01:019:0245, та ОСОБА_1 , кадастровий номер 3220881300:04:004:0844, які розташовані на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, з межами земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:004:0004, встановленими науково-технічною документацією із землеустрою по складанню державного акту на право постійного користування землею Бориспільському держлісгоспу (Вишеньківське та Кийлівське лісництво) Київського лісогосподарського об`єднання «Київліс» для ведення лісогосподарського виробництва в межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (від 04 червня 2004 року серії І-КВ № 001211). 
За змістом висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи № 5482/18-41 від 09 липня 2018 року встановлено, що визначити чи накладаються межі земельних ділянок, що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , кадастровий номер 3220881301:01:019:245, та ОСОБА_1 , кадастровий номер 3220881300:04:004:0844, на межі земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:004:0004, які були визначені при розробленні технічної документації по складанню державного акту на право постійного користування землею Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» (Вишеньківське та Кийлівське лісництво) Київського лісогосподарського об`єднання «Київліс» для ведення лісогосподарського виробництва в межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, на підставі якої, зокрема видано державний акт на право постійного користування землею І-КВ № 001211, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 448, не вбачається можливим, оскільки надані ДП «Бориспільське ЛГ» копії каталогів координат поворотних точок меж земельної ділянки є неякісними, з нечитабельним текстом.
В дослідницькій частині висновку судової земельно-технічної експертизи судовим експертом також встановлено, що межі земельних ділянок, що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , кадастровий номер 3220881301:01:019:0245, та ОСОБА_1 , кадастровий номер 3220881300:04:004:0844, частково накладаються на земельну ділянку площею 43,4923 га, відповідно до координат, наданих ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у листах від 15 січня 2018 року № 01/10-05/19 та від 01 січня 2018 року № 06-1.2/45.
Судами також встановлено, що площа цієї земельної ділянки 43,4923 га не відповідає тій площі земельної ділянки № 5 з кадастровим номером 3220881300:04:004:0004, яка зазначена у державному акті на право постійного користування, а саме площі 44,5000 га. 
Відповідно до державного акту на право постійного користування землею     І-КВ № 001211, а також технічної документації по складанню цього державного акту, яка розроблена ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», площа земельної ділянки № 5 становить 44,5000 га, тоді як зазначено експертом, що згідно з координатами поворотних точок (кутів) меж земельної ділянки, наданих вказаним підприємством листами від 15 січня 2018 року № 01/10-05/19 та                              від 01 лютого 2018 року № 06-1.2/45, площа цієї ділянки становить            43, 4923 га.
Площа земельної ділянки № 5 , яка належить ДП «Бориспільське ЛК» на підставі державного акту на право постійного користування згідно координат, наданих ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у листах від 15 січня 2018 року № 01/10-05/19 та                          від 01 лютого 2018 року № 06-1.2/45, є відмінною у значній її частині від площі цієї ж земельної ділянки згідно із документацією із землеустрою, розробленою тим же підприємством.
Відповідно до каталогу координат земельних ділянок, які містяться у листі Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 08 листопада 2016 року № 29-1006-99.2-1471/2-16, площа земельної ділянки № 5 , кадастровий номер 3220881300:04:004:0004, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Бориспільське ЛГ» на підставі державного акту на право постійного користування землею І-КВ № 001211, зареєстрованого за № 448, становить саме 43,4926 га. 
Вказана земельна ділянка сформована у встановленому законом порядку, відомості про вказану земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру.
Відомості щодо координат цієї земельної ділянки надані повноважним органом на ведення Державного земельного кадастру - Управлінням Держгеокадастру у Бориспільському районі і вони є складовою частиною Державного земельного кадастру.
Відповідно до офіційних відомостей управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 24 жовтня 2016 року, перетин меж спірних земельних ділянок з межами земельної ділянки № 5 , площею 43,4926 га, відсутній.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2019 року було призначено судову комісійну комплексну земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні запитання: Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок, кадастровий номер 3220881300:04:004:0004, яка знаходиться у постійному користуванні Державного підприємства «Бориспільський лісгосп», із межами земельних ділянок, що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , кадастровий номер 3220881301:01:019:0245, та ОСОБА_1 , кадастровий номер 3220881300:04:004:0844, які розташовані на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки? Чи відповідає фактичне землекористування правовстановлюючим документам, документації із землеустрою на земельні ділянки, кадастровий номер 3220881300:04:004:0004, яка знаходиться у постійному користуванні ДП «Бориспільський лісгосп», та кадастровий номер 3220881301:01:019:0245, що належать на праві приватної власності             ОСОБА_2 , та кадастровий номер 3220881300:04:004:0844, належної ОСОБА_1 , які розташовані на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, та нормативно-правовим актам?
Зазначена експертиза залишилася без виконання та матеріали справи були повернуті до апеляційного суду, оскільки не було виконано клопотання експертів про надання необхідної документації у повній мірі та не забезпечено прибуття експертів на місцевість.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                                2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», положеннями якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Частинами першою та другою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України (тут і надалі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом статей 13, 19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією  Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статей 317, 319, 321 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної ради Автономної Республіки Крим, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. (стаття 19 ЗК України).
Згідно статті 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення належать землі, зайняті зеленими насадженнями в межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.
Заволодіння громадянами та юридичними особами землями, на які поширюється чітка заборона на передання їх у приватну власність з метою будівництва й обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд всупереч вимогам ЗК України та ЛК України є неможливим (аналогічні висновки Великою Палатою Верховного Суду сформульовано у постановах від 28 листопада 2018 року у справі                                  № 504/2864/13-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц щодо земель водного фонду).
Власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини та вимагаючи повернути таку ділянку (пункт 143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, пункт 46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року                                      у справі № 372/1684/14-ц).
Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що прокурор не довів належними та безспірними доказами, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3220881300:04:004:0844 та 3220881301:01:019:0245 (які належать відповідачам ОСОБА_1               та ОСОБА_2 ) сформовані саме за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:004:0004, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Бориспільське лісове господарство» на підставі державного акту на право постійного користування землею І-КВ № 001211.
При оцінці висновків експертів, складених за результатами судових експертиз, суд апеляційної не врахував, що експертом у дослідницькій та резолютивній частинах додаткової судової земельно-технічної експертизи № 5482/18-41 від 09 липня 2018 року встановлено, що межі земельних ділянок, що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , кадастровий номер 3220881301:01:019:0245, та ОСОБА_1 , кадастровий номер 3220881300:04:004:0844, частково накладаються на земельну ділянку площею 43,4923 га, відповідно до координат, наданих ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», а проведення призначеної судом апеляційної інстанції судової комісійної комплексної земельно-технічної експертизи стало неможливим внаслідок ненадання судовим експертам оригіналів або копій документації із землеустрою, за якими сформовано земельні ділянки 3220881301:01:019:0245, 3220881300:04:004:0844, а також не вирішення питання про забезпечення прибуття експертів на місцевість з метою обстеження об`єктів дослідження.
З урахуванням наведеного, постанова суду апеляційної інстанції не може бути визнана обґрунтованою.
Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Оскільки вказані недоліки, допущені апеляційним судом, не можуть бути усунуті при касаційному розгляді справи, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
При новому розгляді справи суду необхідно надати оцінку доводам та поданим сторонами доказам в обґрунтування своїх вимог та заперечень, як в цілому, так і кожному доказу окремо, надати мотивовану відповідь на всі основні аргументи сторін.
Керуючись статтями 402, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу прокурора Київської області задовольнити.
Постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 рокускасувати.
Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий              	Є. В. Синельников  	
Судді 	О. В. Білоконь   О. М. Осіян   	
 	С. Ф. Хопта	
 	 	
 	В. В. Шипович