Ухвала
 
11 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 463/4616/18
провадження № 61-20505ск19
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,   
ВСТАНОВИВ:
16 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, 
з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року вказану касаційну скаргу залишено без руху, а ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків. Недоліки касаційної скарги усунуто у строк, встановлений судом.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» 
від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
ОСОБА_1  просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови був оформлений Львівським апеляційним судом тільки 22 жовтня 2019 року, а касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня оформлення копії повного тексту судового рішення.
Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або 
у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Заява про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 , свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 127, 260, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Визнати поважними підстави для поновлення процесуального строку та поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року.
Відкрити касаційне провадження у справі № 463/4616/18
Витребувати із Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу 
№ 463/4616/18 за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.   
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 06 квітня 2020 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         Є. В. Краснощоков