ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/6784/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 квітня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:
Ґрафова (станом на момент винесення рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 року №107989-13/Р.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Головного управління ДФС у м. Києві, в якому воно просить провести розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням осіб та залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, а клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням осіб залишити без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, відповідно до Реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в ІТС "Податковий блок" у власності фізичної особи ОСОБА_1 перебували наступні об`єкти нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 612,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 товариство індивідуальних АДРЕСА_1 ; квартира загальною площею 156,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .
ГУ ДФС у м. Києві визначило ОСОБА_1 в автоматичному режимі до сплати суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітний період 2016 рік, а саме: згідно податкового повідомлення-рішення форми "Ф" за №10789-13 від 23.11.2017 року - за житловий будинок загальною площею 612,70 кв.м., - у сумі 44 403,33 грн.; згідно податкового повідомлення-рішення форми "Ф" за №107954-13 від 23.11.2017 року - за квартиру загальною площею 156,70 кв.м., - у сумі 1 654,15 грн. 
В грудні 2017 року ОСОБА_1 подала до ГУ ДФС у м. Києві заяву з питання відкликання податкового повідомлення-рішення та проведення перерахунку суми податку на підставі довідки інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 від 11.09.2017 року про показники об`єкта нерухомого майна (житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 товариство індивідуальних АДРЕСА_1 ).
Своїм листом від 15.01.2018 року №819/З/26-15-13-10-22 ГУ ДФС у м. Києві повідомило позивача, що у 2017 році фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, названий податок нараховується за 2016 рік за ставками та з використанням пільг, які були законодавчо визначені у цей період. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 у 2016 році перебував житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 товариство індивідуальних АДРЕСА_1 , загальна площа якого становила 612,7 кв.м. 
Відповідно до поданих платником документів контролюючий орган встановив, що зміни щодо зменшення загальної площі будинку на 128,8 кв.м. були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.10.2017 року. З огляду на наведене ГУ ДФС у м. Києві пояснило платнику, що відомості щодо зміни площі об`єкту нерухомого майна будуть враховані контролюючим органом при обчисленні у 2018 році суми податку за звітний період 2017 рік. 
Одночасно у тексті цього ж листа від 15.01.2018 року ГУ ДФС у м. Києві зазначило, що у зв`язку з некоректною роботою ІТС "Податковий блок" податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 року №10789-13 було сформовано Головним управлінням з урахуванням невірної ставки податку. Відповідно ГУ ДФС у м. Києві провело перерахунок суми податку, внаслідок чого сформовано нове податкове повідомлення-рішення від 11.01.2018 року №10789-13/Р, а попереднє податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 року №10789-13 - відкликано.
Позивач отримав зазначений лист ГУ ДФС у м. Києві та податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 11.01.2018 року №10789-13/Р, згідно якого контролюючий орган визначив ОСОБА_1 до сплати за 2016 рік податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у сумі 37 935,55 грн. 
Не погоджуючись із правомірністю податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 року №10789-13/Р з мотиву не здійснення контролюючим органом перерахунку суми податку за 2016 рік на підставі отриманих від платника відомостей про зменшення площі житлового будинку, ОСОБА_1 подала до Державної фіскальної України відповідну скаргу в порядку ст. 556 Податкового кодексу України.
Рішенням ДФС України від 16.04.2018 року №5475/З/99-99-11-02-01-14 зазначену скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду з причини пропуску строку на її подання.  
Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 11.01.2018 року №10789-13/Р протиправним, позивач оскаржила його в судовому порядку.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, набрав чинності з 01 січня 2015 року, (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. 
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку (пп. 266.1.2 п. 266.1 статті 266 ПК України).
Приписи пп. 266.2.1 п. 266.1 статті 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Базою оподаткування у відповідності до пп. 266.3.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
За правилами пп. 266.3.2 п. 266.1 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік) (пп. 266.4.2 п. 266.1 статті 266 ПК). 
Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України закріплено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Згідно пп. 266.7.1 п. 266.6 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 01 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.
Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України).
Сума податку розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
За наявності у власності платника податків об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебувають у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно підпункту "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його часток).
Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України 01 січня 2015 року, власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за виключенням випадків, визначених пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України.
Відповідно до пп.266.7.4 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем нараховано ОСОБА_1 грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період 2016 рік у сумі 37 935,55 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 року №107989-13/Р.
При обчисленні такої суми податку в частині об`єкта оподаткування - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , товариство індивідуальних забудовників "Обрій-К", вул АДРЕСА_3 , відповідачем була врахована загальна площа такого об`єкта нерухомого майна - 612,7 кв.м., зменшена на площу відповідно до пп. "в" пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України.
За даними інформаційної довідки № НОМЕР_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої станом на 13.03.2018 року, за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстровано житловий будинок (реєстраційний номер майна 3167293), загальною площею 612,7 кв.м., житлова площа 147,9 кв.м., що розташований за зазначеною вище адресою. Рішення про державну реєстрацію права власності датоване 25.11.2010 року.
26.10.2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Петрик Ю.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 37858785 від 31.10.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про право власності №23104252. А саме, до Державного реєстру перенесені відомості про право приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно має номер №32167293, з визначенням такому об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера № НОМЕР_2 . В описі такого об`єкта нерухомого майна державним реєстратором Петрик Ю.М. зазначено, що загальна площа об`єкта становить 483,9 кв.м, з них житлова площа - 141,1 кв.м. При цьому, також зафіксовано, що загальна площа будинку зменшена на 128,8 кв.м. за рахунок виключення площі тераси та балкону відповідно до довідки про показники об`єкта нерухомого майна, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 від 11.09.2017 року. В якості підстави для виникнення права власності державним реєстратором зазначені наступні документи: технічний паспорт, серії та номер: ВВ/518-17, виданий 11.09.2017 року, видавник: ФОП ОСОБА_3 ; довідка про показники про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 11.09.2017 року, видавник: ФОП ОСОБА_3 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: б/н, виданий 25.11.2010 року, видавник: Козинська селищна рада Обухівського району Київської області. 
Також зі змісту наданих позивачем копій технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 , "Обрій - К ” ТІЗ (інвентаризаційна справа №ВВ/518-17), виготовленого інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 11.09.2017 року та довідки від 11.09.2017 року про показники об`єкту нерухомого майна, складеною та підписаною інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 , вбачається, що за наслідками проведення 07.09.2017 року інвентаризаційного обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 товариство індивідуальних АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 , були внесені уточнення до розміру загальної площі житлового будинку, шляхом зменшення такої на 128,8 кв.м., а саме із загальної площі житлового будинку були виключені площі тераси та балкону.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що зміни щодо розміру загальної площі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 товариство індивідуальних забудовників "Обрій - К", АДРЕСА_3 , були встановлені та внесені до відповідного Державного реєстру у 2017 році. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ГУ ДФС у м. Києві правомірно прийняло податкове повідомлення-рішення №107989-13/Р від 11.01.2018 року, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у сумі 37 935,55 грн.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України. 

Головуючий суддя: 

Судді: