ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 червня 2020 року 	м.Дніпро	справа № 340/3158/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі № 340/3158/19 (суддя Петренко О.С.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-95193-53 від 05.11.2019 р., винесену Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області (далі - відповідач)                                                   про нарахування 26 539,26 грн. боргу.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, судом визнано протиправною та скасовано прийняту Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-95193-53 від 05.11.2019 р. в частині нарахування 2 754 грн.18 коп.
          Із рішенням суду першої інстанції не погодилися позивач та відповідач, ними були подані апеляційні скарги.
          Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01 червня 2020 року апеляційна скарга відповідача - Головного управління ДПС у Кіровоградської області повернута скаржнику у зв`язку з не усуненням останнім недоліків, зазначених в ухвалі про залишення скарги без руху.
          Позивач в своїй апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні його позовних вимог, які стосувалися нарахування боргу в сумі 21 030,90 грн. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскарженій частині та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
          Позивач наполягає, що податковим органом було порушено строки обчислення боргу зі сплати ЄСВ, що мав бути зроблений в кінці календарного місяця (кварталу) у разі існування недоїмки зі сплати ЄСВ. Податковий орган порушив процедуру, яка передує прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки).
          Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду переглянути в частині задоволених позовних вимог.
          Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
           ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем  22.11.2004 року (а.с.33-36).
          Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, громадських формувань, 19.11.2019 року (рішення про припинення 24430060003004688) (а.с.14-15).
          Відповідачем винесено вимогу від 13.05.2019 року №Ф-95193-53у про сплату боргу (недоїмки) за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 21030,90 грн. (а.с.16).
          Відповідачем винесено вимогу від 05.11.2019 року №Ф-95193-53 про сплату боргу (недоїмки) за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 26539,26 грн. (а.с.13).
          Недоїмка з ЄСВ виникла у зв`язку з нарахуванням органом доходів і зборів мінімального страхового внеску за 1-4 квартал 2018 року, 1-4 квартал 2019 року.
          Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.
          Згідно з ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
          Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
          Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року (абз.3 ч.8 ст.9 Закону - до 01.01.2018).
          З 01.01.2018 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок  (абз.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
          Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.
          Як встановлено в ході розгляду справи, позивачем звітність по єдиному внеску за 2017--2019 роки не подавалась.
          Оскаржувана вимога сформована відповідачем на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, що відповідає пункту 3 розділу VI "Порядок стягнення заборгованості з платників" Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015р. за № 508/26953.
          Відповідно до п.3 розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
          дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
          платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
          платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
          Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
          За приписами пункту 4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
          Отже, наведені правові норми надають контролюючому органу право формувати  вимогу про сплату боргу (недоїмки) на підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.
          Облікові дані з інформаційної системи органу доходів і зборів є такою ж самостійною підставою для формування вимог як і акти перевірок чи податкова звітність.
          Доводи позивача про те, що відповідачем не дотримано строків направлення вимоги також не є підставою для її скасування, оскільки у зв`язку зі змінами в законодавстві у позивача з січня 2017 року виник обов`язок сплачувати єдиний внесок в мінімальному розмірі незалежно від подання звітності та провадження підприємницької діяльності.
          В даному випадку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
          Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
          Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

          Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі № 340/3158/19 - залишити без змін.

          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак