КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 755/14314/13-ц                                                       Головуючий у І інстанції Остапчук Т.В.
Провадження № 22-ц/824/4075/2020                                                  Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
11 березня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,
за участі секретаря Тимошевської С.І.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору,
 
УСТАНОВИВ:
 
Позивач  ОСОБА_1 у лютому 2019 року звернувся до суду з позовом про розірвання кредитного договору, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», посилаючись на наступні обставини.
05 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір №2107/ФКВ-07, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 140 000 доларів США строком на 180 місяців до 04 грудня 2022 року з процентною ставкою 14,5%.
Позивач зазначав, що укладаючи кредитний договір сторони керувалися певними обставинами, які спочатку у вересні 2008 р.(світова фінансова криза), а потім у 2014р. (проведення антитерористичної операції на сході України) вже змінилися настільки, що якби позивач міг їх передбачити, він би ніколи не укладав кредитний договір. 
Прогнозовані витрати позивача, які він планував понести на момент укладення кредитного договору, в період з вересня 2008 року по травень 2015 року зросли в п`ять разів.
В період травня 2015р. валютний курс долара США по відношенню до української гривні зріс на стільки що це повністю унеможливило виконати зобов`язання по кредитному договору.
Позивач зазначав, що станом на травень 2015 року ним фактично сплачено по кредиту 1 389 138 грн., тобто, якщо розраховувати суму заборгованості в гривнях по курсу на момент отримання кредиту 05 грудня 2007 року, то він повністю двічі закрив кредит і надав можливість банку отримати значний прибуток. 
Внаслідок подорожання в п`ять разів свого кредиту ОСОБА_1 несе повністю на собі усі негативні наслідки такого подорожчання, що порушує співвідношення майнових інтересів сторін.
Тому просив суд своїм рішенням розірвати кредитний договір, вважати припиненим належним виконанням зобов`язання, що випливає з кредитного договору із моменту набрання судовим рішенням законної сили. 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року відмовлено в позові ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповновеного Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору.
Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам та порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції, а її зміст є тотожним змісту позовної заяви.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Дельта Банк» - адвокат Русскіна О.В. заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на безпідставність вимог позивача щодо розірвання кредитного договору у зв`язку з істотною зміною обставин. Вказує, що позивачем не було доведено в ході розгляду справи наявності усіх чотирьох вимог, передбачених положеннями  статті 652 ЦК України, необхідних для розірвання кредитного договору. Зазначила також, що укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.
Звертає також увагу апеляційного суду на те, що борг апелянта за вказаним кредитним договором станом на 05.04.2019 року становив 3 696 419, 35 грн., що складається із 1 907 150, 24 грн. - заборгованість за кредитом, 1 086 608,10 - заборгованість за відсотками, 626 999, 32 грн. - пеня, 75 661, 69 - штрафні санкції за порушення умов кредитного договору. Таким чином, на думку відповідача, звертаючись із вимогами про розірвання кредитного договору, апелянт намагається уникнути свого боргу. Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
В судове засідання по розгляду апеляційної скарги сторони не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дем`яненко М.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю взяти участь в засіданні з підстав зайнятості по іншій цивільній справі в Шевченківському районному суді м. Києва. З огляду на відсутність доказів, підтверджуючих поважність причин відсутності позивача ОСОБА_1 та його представника Дем`яненка М.В. , колегія суддів відхилила зазначене клопотання та, керуючись положеннями частини 2 статті 372 ЦПК України, дійшла висновку про розгляд справи за відсутності нез`явившихся осіб.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Таргоній Д.О., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті спору з наступних підстав.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Провадження по даній справі було відкрито за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору. В той же час, зі змісту оскаржуваного рішення, зокрема його вступної та резолютивної частин, вбачається, що суд не вирішив спір за вимогами ОСОБА_1 , відмовив в задоволенні позову ОСОБА_2 , який не був залучений до участі у даній справі, своїх вимог до Акціонерного товариства «Дельта Банк» не заявляв.
З огляду на наявність зазначених порушень норм процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку про скасування судового рішення, та ухвалення нового судового рішення по суті спору.
Звертаючись до суду із позовними вимогами про розірвання кредитного договору №2107/ФКВ-07, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий банк» 05.12.2007 року, позивач посилався на наявність передбачених положеннями статті 652 ЦК України умов, які є підставами для задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про не доведення позивачем наявності істотних обставин, які в контексті вимог статті 652 ЦК України у своїй сукупності можуть бути підставою для розірвання кредитного договору.
З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та    ОСОБА_4  укладено Кредитний договір №2107/ФКВ-07 на суму 140 000 доларів США строком на 180 місяців до 04 грудня 2022 року, під придбання нерухомості із процентною ставкою за користування кредитом               14, 5% річних.
Відповідно до пункту 3.1 Кредитного договору виконання Позичальником зобов`язань за цим договору №2107/ФКВ-07 (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Договором) забезпечується іпотекою трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 71,30 кв.м., жилою площею -40,80 кв.м., загальною заставною вартістю 1 025 150,00 грн., яка належить ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в місті Києві, 15 серпня 1997 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , та порукою ОСОБА_2 . 
Згідно з пунктом 1.11 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати платежі за цим Договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим Договором та Графіком платежів щодо погашення суми Кредиту, процентів за користування ним, комісій Банку, сукупних послуг, які надаються Позичальнику у зв`язку із укладенням цього Договору, а також інших фінансових зобов`язань Позичальника, які виникають у зв`язку з укладенням цього Договору.
Відповідно до пункту 2.5 Кредитного договору №2107/ФКВ-07 повернення Кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку (-ів) Позичальника (його поручителів, гарантів та інших осіб у відповідності до п.2.15 цього Договору) на Позичковий рахунок та/або шляхом внесення готівки до каси Банку для зарахування її на Позичковий рахунок. Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий.
З матеріалів справи також вбачається, що станом на 04.04.2019 року ОСОБА_1 має заборгованість за Кредитним договором № 2107/ФКВ-07 від 05.12.2007р. в загальному розмірі: 3 696 419, 35 грн., який складається із: 1 907 150, 24 грн. - заборгованість за кредитом, 1 086 608,10 - заборгованість за відсотками, 626 999, 32 грн. - пеня, 75 661, 69 - штрафні санкції за порушення умов кредитного договору.
За положеннями статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність"кошти - гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.
Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до частини третьої статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Частинами першою, третьою та четвертою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
За змістом статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Пунктом 15 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2015 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що при вирішенні спорів щодо розірвання (зміну) кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу, чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов`язує можливість розірвання (зміну) договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.
Отже, для розірвання (зміни) договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.
Зі змісту Кредитного договору №2107/ФКВ-07, укладеного між сторонами, вбачається, що він містить наступні істотні умови: мету кредитування; форми його забезпечення; розмір процентів за користування кредитом; суму кредиту, строк, на який надається кредит; детальний розпис загальної вартості платежів за договором, що включає в себе суми платежів із повернення кредиту, процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, включаючи кількість платежів, їх частоту і обсяги та розрахунок сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки; можливість дострокового повернення кредиту та його умови.
Відповідно до пп. 2.4, 2.6, 2.8, 2.10 Кредитного договору, повернення Кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі, не менш як 777,78 доларів США 78 центів по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення Кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються у валюті Кредиту за період з дня його надання по день його повернення. Сплата комісії за надання Кредиту здійснюється удень надання Кредиту у валюті Кредиту або гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день нарахування. Нарахування комісії за управління Кредитом здійснюється щомісячно у валюті Кредиту або у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день нарахування.
Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору, шляхо підписання цього Договору Позичальник підтверджує факт письмового ознайомлення з умовами кредитування Банку та отримав копії відповідного листа- повідомлення про умови кредитування Банку, за якими надається цей Кредит. А також підтверджує , що ознайомився зі змістом цього Договору, всі умови цього Договору зрозумів, повністю з ними згоден, заперечень, зауважень та запитань не має, та зобов`язується їх дотримуватися та виконувати.
Згідно з пунктом 7.10 Договору, Позичальник гарантує, що на момент підписання цього Договору не існує подій, що створюють загрозу належному виконанню цього Договору, про які він не повідомив Банк.
Вказане підтверджується підписами позивача у кредитному договорі. Такі підписи містяться на кожній сторінці договору та у всіх Додатку № 1 до договору. Належність підписів позичальником не заперечувалась.
Вищенаведене свідчить про те, що Договір кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.
Суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що відбулась істотна зміна обставин, якими сторони керувалися під час укладення спірного Договору, а саме світова фінансова криза та неоголошена війна на сході, що вплинула на економічну ситуацію в державі та роботу банківських установ. Вказані обставини носять загальний характер та стосуються обох договірних сторін, а, відтак, самі по собі наведені позивачем обставини не можуть бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку. 
Доводи позовної заяви про те, що позичальник вніс кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості в сумі, яка вдвічі більше гривневого еквіваленту розміру кредиту за курсом НБУ, на день його отримання, не можуть бути взяті до уваги, оскільки договором визначено погашення кредитної заборгованості у валюті кредиту (долар США), а докази, подані позивачем, не дають підстав для висновку про погашення заборгованості за договором у повному обсязі.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення заявленого позову.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року по даній справі - скасувати. Ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповновеного Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору- відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 12 березня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                        Таргоній Д.О.
  
  Судді:                                                                          Голуб С.А.
                                                                                                                                                                                                                 Ігнатченко Н.В.