ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 квітня 2020 року           справа №200/245/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 р. у справі № 200/245/20-а (головуючий І інстанції Лазарєв В.В., повний текст рішення складено 07.02.2020р. в м.Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення пенсії, -

                                                     УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі - відповідач, Управління), в якому просив стягнути з відповідача невиплачену пенсію у сумі 58203,84 грн. та судовий збір 840 грн. 
Позов обґрунтовано тим, що рішенням від 15.05.2019р. №805/4301/19-а Донецький окружний адміністративний суд зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії, включивши до розрахунку заробітну плату по Шахтоуправлінню «Куйбишевське» згідно довідки №265 від 20.11.2014р. з урахуванням правових висновків суду. Однак, заборгованість з виплати пенсії з 20.11.2017 року по 20.09.2019 року у розмірі 58203,84 грн. позивачу не виплачена (а.с. 2-3).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 20 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 39225,61 грн. Стягнуто з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 пенсію з 20 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 39225,61 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 27-30).
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що виконуючи рішення суду відповідач перерахував позивачу пенсію як підземному працівникові, але виплати почав не з дня подачі заяви на пенсію, тобто з 20.11.2017 року, а з моменту останнього рішення суду, з листопада 2018 року. Також зазначає, що тільки в листопаді 2019 року призначена сума пенсії 3820,16 грн. лише за 1 місяць була перерахована. Звертає увагу, що стосовно виплати заборгованості є рішення суду від 15.05.2019р. №805/4301/19-а, яке вступило в законну силу. Крім того, зазначає, що невиплата за жовтень-вересень 2019р. складає 7640,32 (3820,16*2), але відповідач цього не визнає (а.с. 38-39).
Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с. 4-7).
Позивач перебуває на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вищевказані обставини не є спірними та визнаються сторонами.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року по справі №805/4301/19-а позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 11.01.2019 року та довідку Шахтоуправління «Куйбишевське» № 265 від 20.11.2014 року про заробітну плату за період роботи з травня 1991 року по квітень 1996 року. Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2019 року включивши в розрахунок заробітну плату по Шахтоуправління «Куйбишевське» згідно довідки № 265 від 20.11.2014 року з урахуванням правових висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 8-11).
На виконання вказаного рішення суду УПФ здійснено перерахунок розміру пенсії з 01.01.2019 року.
Згідно довідки Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії, позивачу: нарахована, проте не виплачена пенсія за період з 20 листопада 2017 року по 31 липня 2018 року у розмірі 23366,01 грн.; за період з 01 січня 2019 року по 31 серпня 2019 року нарахована пенсія у розмірі 30561,18 грн., проте виплачена 22342 грн.; за період з 01 вересня 2019 року по 31 жовтня 2019 року нарахована, проте не виплачена пенсія у розмірі 7640,32 грн. Загальна сума заборгованості складає 39225,61 грн. (а.с. 26).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі – Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. 
Положеннями статті 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.
Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною другою цієї статі визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Стаття 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
З аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що питання поновлення виплати пенсії належить до виключної компетенції територіального органу Пенсійного фонду шляхом прийняття відповідного рішення.
Конституція України гарантує кожному право порушити в суді будь-який позов, який стосується його прав та обов`язків. Однак «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, не мало б сенсу без можливості виконання рішення суду. У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини зазначає, що «право на суд» було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» (справа Деркач та Палек проти України).
Статтею 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, безсумнівним є те, що судове рішення має бути виконано.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року по справі №805/4301/19-а зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 11.01.2019 року та довідку Шахтоуправління «Куйбишевське» № 265 від 20.11.2014 року про заробітну плату за період роботи з травня 1991 року по квітень 1996 року та зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2019 року включивши в розрахунок заробітну плату по Шахтоуправління «Куйбишевське» згідно довідки № 265 від 20.11.2014 року з урахуванням правових висновків суду. 
В свою чергу, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача невиплачену пенсію у сумі 58203,84 грн., а саме:
- за 10 місяців з 20.11.2017р. по 20.09.2019р. – 38201,60 грн. (3820,16*10);
- доплата різниці за рік з 09.2018р. по 09.2019р. – 12361,92 грн.;
- невиплата за жовтень-вересень 2019р. – 7640,32 грн. (3820,16*2).
Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.06.2019р. в якій позивач просив зробити перерахунок у зв`язку з рішенням суду від 15 травня 2019 року по справі №805/4301/19-а з 11.01.2019 року (а.с. 12).
Колегія суддів не приймає доводи апелянта, що відповідач перерахував позивачу пенсію, але виплати почав не з 20.11.2017 року, а з моменту останнього рішення суду, з листопада 2018 року та, що лише за 1 місяць, тільки в листопаді 2019 року була перерахована сума пенсії 3820,16 грн., оскільки відповідно до довідки Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії, позивачу нарахована, проте не виплачена пенсія за період з 20 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 39225,61 грн. Відповідно Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року по справі №805/4301/19-а Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області здійснено перерахунок розміру пенсії саме з 01.01.2019 року відповідно до вимог позивача прийняти до розгляду заяву про перерахунок пенсії від 11.01.2019р. Тобто перерахунок пенсії у розмірі 3820,16 грн. виконано відповідно до рішення суду від 15 травня 2019 року по справі №805/4301/19-а, з 01.01.2019 року, а не як помилково вважає позивач з 20.11.2017 року.
Також колегія суддів не приймає доводи апелянта, що відповідач не визнає невиплату пенсії за жовтень-вересень 2019р. у розмірі 7640,32 грн. (3820,16*2), оскільки відповідно до довідки Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії, за вересень-жовтень 2019р. позивачу нараховано та не виплачено 7640,32 грн. (3820,16*2). Зазначена сума врахована відповідачем в тому числі в загальній сумі заборгованості за період з 20 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 39225,61 грн.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиплату пенсії позивачу з 20 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року було здійснено не у спосіб, передбачений Законом №1058-IV, а з точки зору положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним та про стягнення з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 пенсію з 20 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 39225,61 грн.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення про часткове задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 р. у справі № 200/245/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 р. у справі № 200/245/20-а - залишити без змін.
Повне судове рішення 28 квітня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                            Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                                  І.В. Геращенко

                                                                                                                           Е.Г. Казначеєв