ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2020 року                                                                                      Справа № 906/693/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Павлюк І.Ю. 
секретар судового засідання Соколовська О.В.
за участю представників сторін: не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення господарського суду Житомирської області від 24 грудня 2019 року у справі №906/693/19 (повний текст складено 14 січня 2020 року, суддя Машевська О.П.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар"
за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - фізичної особи ОСОБА_1 
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (відповідач 1)
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (відповідач 2)
до Виконавчого комітету Житомирської міської ради (відповідач 3)
до Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (відповідач 4)
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Головного територіального управління юстиції у Житомирській області
про визнання незаконним правових актів, що порушують право власності, відновлення становища, яке існувало до їх видання  

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Житомирської області від 24 грудня 2019 року у справі №906/693/19 позов задоволено. Визнано частково недійсним пункт 3 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15 серпня 2012 року №324 в частині оформлення права державної власності на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135,80 кв.м, розташованої за адресою м.Житомир , вул.Шелушкова, будинок 96, з видачею свідоцтва про право власності Державі Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області. Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 29 серпня 2012 року, видане Виконавчим комітетом Житомирської міської ради на підставі рішення від 15 серпня 2012 року за №342 на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135,80 кв.м, яке розташоване у місті Житомирі по вулиці Шелушкова, 96 Державі Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області на праві державної власності. Закрито провадження у справі за позовною вимогою визнати недійсною державну реєстрацію права власності від 19 вересня 2012 року на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135.80 кв.м, розташоване за адресою м.Житомир, вул.Шелушкова, буд. 96, ,в 1/1 частині за Державою Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, здійснену Комунальним підприємством "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради. Присуджено до стягнення з Виконавчого комітету Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П.Корольова, будинок 4/2 , код ЄДРПОУ 04053625) на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 53, код ЄДРПОУ 21673832) судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Присуджено до стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (10008, м. Житомир, вулиця Святослава Ріхтера, будинок 20, код ЄДРПОУ 13578893) на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" ( 03113, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 53, код ЄДРПОУ 21673832) судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Повернуто Приватному  акціонерному товариству "Київстар" (03113, м.Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 53, код ЄДРПОУ 21673832) судовий збір в розмірі 1921,00 грн з Державного бюджету України ухвалою суду після набрання рішенням суду законної сили.
Вказане рішення мотивоване тим, що оскаржуване рішення виконкому №342 станом на дату його прийняття - 15 серпня 2012 року не відповідало вимогам чинного законодавства у сфері оформлення права власності. Оскільки судом встановлено відсутність такого, що набрало законної сили рішення суду про скасування рішення державного реєстратора від 13 лютого 2015 року щодо погашення в Реєстрі прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності від 19 вересня 2012 року на захисну споруду №3766295 за державою , суд вирішив закрити провадження у справі за цією позовною вимогою на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.
Не погодившись із згаданим рішенням, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 24 грудня 2019 року у справі №906/693/19 в частині: визнання частково недійсним пункту 3 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.08.2012 року №324 в частині оформлення права державної власності на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135,80 кв.м, розташованої за адресою м.Житомир, вул.Шелушкова, будинок 96, з видачею свідоцтва про право власності Державі Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області; визнання недійсним свідоцтва про право власності від 29.08.2012 року, видане Виконавчим комітетом Житомирської міської ради на підставі рішення від 15.08.2012 року за №342 на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135,80 кв.м, яке розташоване у місті Житомирі по вулиці Шелушкова, 96 Державі Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області на праві державної власності та прийняти нове рішення в цих частинах, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПрАТ "Київстар".
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки документам, які підтверджують вилучення об`єкта цивільної оборони з статутного капіталу ВАТ "Укрспецхмільбуд" в процесі приватизації останнього, зокрема: акту оцінки цілісного майнового комплексу, плану приватизації, відомостей щодо вилучення спірного об`єкта з вартості цілісного майнового комплексу, матеріалів перевірок та інвентаризацій. Судом не враховано та не спростовано докази щодо належності спірного об`єкта цивільної оборони до державної власності. Як на момент видачі підприємству переліку нерухомого майна так і діючим на даний час законодавством не передбачено проведення технічної інвентаризації об`єктів, які включалися до такого переліку, разом з тим судом це було проігноровано. Крім того, технічний паспорт на захисну споруду цивільного захисту на сьогодні є дійсним та відсутні будь-які судові рішення про визнання його недійсним. Висновок суду щодо утворення нового об`єкта нерухомого майна - захисної споруди у складі реконструйованого майна, спростовується актом комплексної перевірки захисної споруди цивільної оборони від 27 серпня 2012 року №20103, в якому зазначено всі ті ж ідентифікаційні ознаки об`єкта цивільної оборони, що і в акті попередньої перевірки від 04 травня 2011 року. При цьому, вищезазначений акт скріплений печаткою ПрАТ "Київстар", тобто останнім на момент проведення перевірки не заперечувалося, що об`єкт цивільної оборони існує і реконструкції не піддавався, виходячи з характеристик, зазначених у акті.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02 березня 2020 року у справі №906/693/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення господарського суду Житомирської області від 24 грудня 2019 року у справі №906/693/19, розгляд апеляційної скарги призначено на 17 березня 2020 року.
Від позивача - ПрАТ "Київстар" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.
17 березня 2020 року на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ПрАТ "Київстар" та Регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, які обгрунтувані тим, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу  COVID-19 з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року на всій території України встановлено карантин та відповідно до заяви Голови Ради Суддів України щодо карантинних заходів, яка була розміщена 11 березня 2020 року на офійному веб-сайті Ради суддів України (http://rsu.gov.ua), розміщено звернення до громадян щодо утримання від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та щодо утримання від відвідин суду, якщо у громадян є ознаки будь-якого вірусного захворювання.
Розглянувши вказані клопотання колегія суддів не знайшла підстав передбачених статтею 202 ГПК України для їх задоволення. Крім того, на своєму засіданні 17 березня 2020 року Рада суддів Україні рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя незважаючи на епідемію коронавірусу й карантин, однак, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.
А відтак, з метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого   статтею 273 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України. Явка сторін обов`язковою не визнавалась, додаткових доказів апеляційним судом не приймалось.
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26 грудня 2008 року між фізичною особою ОСОБА_1 (надалі - Продавець /Третя особа) та Закритим акціонерним товариством "Київстар Дж.Ес.Ем" (надалі - Покупець/ Позивач/ ПрАТ "Київстар") укладено нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу нерухомого майна у складі адмінбудинку та гаража на 3 автомобілі, розташованого по вулиці Шелушкова, 96 у м.Житомирі, загальною площею 1811,80 кв.м, а саме:
- на частину адмінбудинку (літ."А") у складі: приміщення підвалу з № 5-1 по №2-20, площею 341,90 кв.м; приміщення 1-го поверху з №1-1 по №1-23, приміщення 2-го поверху з № 2-1по 2-17, загальною площею 696,40 кв. м; гараж на 3 автомобіля (літ."Б"), площею 62,20 кв.м. (надалі за текстом - договір купівлі-продажу № 11054);
- на частину адмінбудинку (літ."А") у складі: приміщення 3-го поверху з № 3-1 по №3-21, площею 349,50 кв.м, приміщення 4-го поверху з №4-1 по №4-17, площею 361,80 кв.м. (надалі за текстом - договір купівлі-продажу № 11053).
Згідно договору купівлі-продажу №11054 загальна площа відчужуваного нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта 6330167 становила 1100,50 кв.м. (надалі за текстом - майно №6330167 площею 1100,50 кв.м).
Право власності Третьої особи на майно №6330167 площею 1100,50 кв.м зареєстровано Комунальним підприємством "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації "Житомирської обласної ради 05 червня 2008 року, про що зроблено запис №882 в реєстрову книгу №155 та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №129086586 /т.1, а.с.32/.
За актом приймання - передачі нерухомого майна від 27 лютого 2009 року майно №6330167 площею 1100,50 кв.м передано від третьої особи позивачу /т.1, а.с. 41/.
Право приватної власності позивача на майно №6330167 площею 1100,50 кв.м зареєстровано Бюро технічної інвентаризації 02 березня 2009 року, про що зроблено запис №882 в реєстрову книгу №155 та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22035099 /т.1, а.с. 53/.
Згідно договору купівлі-продажу №11053 загальна площа відчужуваного нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта 6330167, становила 711,30 кв.м. (надалі за текстом - майно №6330167 площею 711,30 кв.м. ).
Право власності Третьої особи на Майно №6330167 площею 711,30 кв.м. зареєстровано Бюро технічної інвентаризації 05 червня 2008року, про що зроблено запис №882 в реєстрову книгу №155 та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19086586 /т.1, а.с.42/.
За актом приймання - передачі нерухомого майна від 27 лютого 2009 року майно №6330167 площею 711,30 кв.м. передано від третьої особи позивачу /т.1, а.с.50/.
Як встановлено судами, майну №6330167 площею 711,30 кв.м. Бюро технічної інвентаризації присвоєно новий реєстраційний номер об`єкта №26600796 (надалі за текстом - майно №26600796 площею 711,30 кв.м.).
Право приватної власності позивача на майно №26600796 площею 711,30 кв.м. зареєстровано Бюро технічної інвентаризації 02 березня 2009 року, про що зроблено запис №882 в реєстрову книгу №155 та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22035073 /т.1, а.с.51/.
З врахуванням вищевикладеного, ПрАТ "Київстар" станом на 02 березня 2009 року набув статус приватного власника майна №6330167 площею 1100,50 кв.м, до складу якого увійшли приміщення підвалу з № 5-1 по №2-20 загальною площею 341,90кв.м. та гараж на 3 автомобілі площею 62,20кв.м., а також майна №26600796 площею 711,30 кв.м.
Майно №6330167 площею 1100,50 кв.м та майно №26600796 площею 711,30 кв.м. разом станом на 02 березня 2009 року утворювало адміністративну будівлю загальною площею 1749,60 кв.м. та гараж на 3 автомобілі площею 62,2 кв.м, що розташовані по вулиці Шелушкова, 96 у місті Житомирі.
16 липня 2009 року між Закритим акціонерним товариством "Київстар Дж.Ес.Ем" та Житомирською міською радою на підставі рішення 32 сесії 5 скликання від 29 травня 2009 року №984 укладено договір оренди землі, згідно умов якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1355 га, кадастровий номер 1810136300:08:029:0025, на які розміщені об`єкти нерухомого майна: адмінбудинок загальною площею 1749,60 кв.м. та гараж на 3 автомобіля загальною площею 62,2 кв.м, а також інші об`єкти інфраструктури: інженерні мережі водопроводу, теплопостачання, каналізації та електромережі /т.1, а.с. 55, 60/.
22 липня 2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області видано ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем" дозвіл за №434/6 на виконання будівельних робіт з реконструкції приміщень власного адмінбудинку під офісні, складські і технологічні приміщення та прибудови резервної дизельної по вулиці Шелушкова, 96 в м. Житомирі /т.1, а.с. 72/.
14 жовтня 2011 року Бюро технічної інвентаризації в межах інвентаризаційної справи №17798 проведено технічну інвентаризацію будівлі з офісними, складськими, технологічними приміщеннями з прибудовою резервної ДЕС (літера "А") та гаражів (літера "Б") по вулиці Шелушкова, 96 /т.1, а.с. 164, 165/.
Як встановлено судами обох інстанцій, після реконструкції загальна площа приміщень підвалу (з №5-1 по №2-20) з 341,90 кв.м. станом на 02 березня 2009 року змінилася та станом на 14 жовтня 2011 року становила 326,2 кв.м., що підтверджується проведеною технічною інвентаризацією.
В свою чергу, Бюро технічної інвентаризації у складі приміщень підвалу виокремлено приміщення підвалу №1 загальною площею 204,6 кв.м та приміщення підвалу №2 загальною площею 121,6 кв.м.
До складу приміщення підвалу №1 увійшли: сходова клітка площею 11,0 кв.м, комора площею 3,4 кв.м, коридор площею 9,2 кв.м, комора площею 12,3 кв.м, комора площею 14,7 кв.м, склад площею 22,3 кв.м, коридор площею 49,3 кв.м, комора площею 16,8 кв.м, комора площею 19,6 кв.м, світлова кишеня площею 22,5 кв.м, вузол вводу, пож.насосна площею 12,8 кв.м, сходова клітка площею 10,7 кв.м /т.1, а.с. 173-174/.
До складу приміщення підвалу №2 увійшли: коридор площею 3,6 кв.м, коридор площею 5,4 кв.м, коридор площею 7,3 кв.м, коридор площею 3,7 кв.м, умивальник площею 1,1 кв.м, туалет площею 1,2 кв.м, умивальник площею 1.2 кв.м, туалет площею 1,4 кв.м, венткамера площею 4,8 кв.м, приміщення ЦО площею 71,6 кв.м, венткамера площею 15,0 кв.м, венткамера площею 5,2 кв.м /т.1, а.с. 175-176/.
19 грудня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області за №ЖТ14311106609 зареєстровано подану позивачем декларацію про готовність об`єкта до експлуатації: власний адмінбудинок на орендованій земельній ділянці під офісні, складські і технологічні приміщення з прибудовою резервної ДЕС, м.Житомир, вулиця Шелушкова, 96 /т.1, а.с.74/.
Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 19 грудня 2011 року №ЖТ14311106609, загальна площа будівлі становить 1707,6 кв.м. , кількість поверхів - 4 /т.1, а.с. 78/.
22 травня 2012 року на підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17 травня 2012 року №195 та взамін договорів купівлі-продажу від 26 грудня 2008 року №11054, №11053, Виконкомом видано свідоцтво про право власності на будівлю адмінбудинку з офісними, складськими і технологічними приміщеннями з прибудовою резервної ДЕС та гаражем загальною площею 1769,80 кв.м., яка розташована по вулиці Шелушкова, 96 у м.Житомирі та дійсно належить в цілому на праві приватної власності позивачу /т.1, а.с.82/.
Будівлі адмінбудинку з офісними, складськими і технологічними приміщеннями з прибудовою резервної ДЕС та гаражем, що розташовані по вулиці Шелушкова, 96 у місті Житомирі, Бюро технічної інвентаризації присвоєно новий реєстраційний номер об`єкта 36745456 (надалі за текстом - реконструйоване майно №36745456 площею 1769,80 кв.м.).
Право приватної власності ПрАТ "Київстар" на реконструйоване майно № 36745456 площею 1769,80 кв.м. зареєстровано Бюро технічної інвентаризації 25 травня 2012 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 34276674 /т.1, а.с 84/.
Таким чином, позивач станом на 25 травня 2012 року набув статус одноособового приватного власника реконструйованого майна № 36745456 площею 1769,80 кв.м. по вулиці Шелушкова, 96 у місті Житомирі, до складу якого увійшли приміщення підвалу №1 загальною площею 204,6 кв.м та приміщення підвалу №2 загальною площею 121,6 кв.м. відповідно.
Як вбачається з матеріалів справи, 20 березня 2012 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області звернулось до Бюро технічної інвентаризації з листом за №08/850 щодо проведення технічної інвентаризації об`єкта цивільної оборони (сховище №20163) по вулиці Шелушкова, 96 у місті Житомирі, посилаючись на його облік на балансі ВАТ "Укрспецхмільбуд" (надалі за текстом - РВ ФДМУ по Житомирській області).
До заяви РВ ФДМУ по Житомирській області було подано акт комплексної перевірки стану захисної споруди (цивільного захисту) цивільної оборони №20863 від 04 травня 2011 року, складений у присутності Водерацької О.О . (економіста ВАТ "Укрспецхмільбуд") з фіксацією того, що вбудоване сховище ІІІ класу загальною площею 110,90 кв.м., місткістю 100 осіб, знаходиться в задовільному стані, однак не готове для прийняття осіб, що укриваються, у зв`язку з цим рекомендовано призначити відповідальну особу за споруду, відновити документацію на захисну споруду, відновити освітлення у всіх приміщеннях та провести ремонт приміщень захисної споруди у строк до 01 листопада 2011 року (т.4, а.с.73/. Додано було також паспорт сховища ЖТ №20163 від 25 грудня 1985 року /т.4, а.с.73/.
З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що документи, подані РВ ФДМУ по Житомирській області до Бюро технічної інвентаризації з листом від 20 березня 2012 року за №08/850 є складовою частиною інвентаризаційної справи №17798, яка на аркушах 60-179 вміщує документи позивача щодо права власності на реконструйоване майно №36745456 площею 1769,80 кв.м. по вулиці Шелушкова, 96 у місті Житомирі станом на 25 травня 2012 року /т.4, а.с.37-70/.
Як встановлено судами, 02 липня 2012 року на замовлення РВ ФДМУ по Житомирській області в межах інвентаризаційної справи №17798 Бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на захисну споруду цивільного захисту - сховище, обліковий №20163, вбудовану у будівлю №96, літера "А" по вулиці Шелушкова, 96 у місті Житомирі, із зазначенням дати введення її в експлуатацію - 30 вересня 1985 року, місткістю на 100 осіб, загальною площею 135,8 кв.м /т.1, а.с.106, т.2, а.с.5/.
Згідно з експлікацією приміщень до плану захисної споруди цивільного захисту, остання розташовується в підвалі будівлі №96 по вулиці Шелушкова у місті Житомирі та складається з приміщень: коридор площею 3,6 кв.м, галерея площею 5,4 допоміжне площею 7.3 кв.м, основне площею 75.3 кв.м, умивальник площею 1,1 кв.м, туалет площею 1.3 кв.м, умивальник площею 1,2 кв.м, туалет площею 1.4 кв.м, допоміжне площею 2.6 кв.м, допоміжне площею 2,2, допоміжне площею 15,0кв.м, тамбур площею 2,3 кв.м, допоміжне площею 1,5 кв.м, допоміжне площею 1.4 , галерея 14,2 кв.м. Загальна площа приміщень - 135,8 кв.м /т.2, а.с.8/.
Судами встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25 березня 1999 року №145 "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна" прийом документів, підготовку рішень виконавчого комітету та свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна в місті Житомирі здійснювало Бюро технічної інвентаризації.
15 серпня 2012 року Виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення №342 "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна", у пункті 3 якого вирішено оформити право власності на об`єкти нерухомого майна, що належать юридичним та фізичним особам, з видачею свідоцтва про право власності згідно з додатком 3, зокрема, Державі Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135,80 кв. м, розташоване по вулиці Шелушкова, 96 у місті Житомирі на підставі абзацу 1 пункту 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1692/5 від 28 липня 2010 року (надалі - оскаржуване Рішення виконкому №342) /т.1, а.с. 86,т.2, а.с. 172/.
29 серпня 2012 року на підставі оскаржуваного Рішення виконкому №342 Виконкомом видано свідоцтво про право власності на приміщення захисної споруди цивільного захисту, яке складається з приміщень загальною площею 135,80 кв.м відповідно інвентаризаційної справи №17798, розташоване по вулиці Шелушкова, 96 та дійсно належить в цілому на праві державної власності Державі Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області ( надалі - оскаржуване Свідоцтво про право власності від 29 серпня 2012 року) /т.1, а.с. 102, т.2, а.с.2/.
Захисній споруді цивільного захисту у складі приміщень загальною площею 135,80 кв.м відповідно інвентарної справи №17798, що розташована по вулиці Шелушкова, 96 у місті Житомирі, Бюро технічної інвентаризації присвоєно реєстраційний номер об`єкта 37662915 (надалі - захисна споруда №37662915) /т.1, а.с. 102/.
Право державної власності на захисну споруду № 37662915 зареєстровано Бюро технічної інвентаризації 19 вересня 2012 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права на нерухоме майно №35557583 /т.1, а.с. 103, т.2, а.с. 4/.
Таким чином, станом на 19 вересня 2012 року утворено новий об`єкт нерухомого майна - захисну споруду №37662915 у складі реконструйованого майна №36745456 площею 1769,80 кв.м. з частини приміщень підвалу загальною площею 326,2 кв.м, приватним одноособовим власником якого станом на 25 травня 2012 року був позивач.
Водночас, з висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 02 червня 2016 року №1757, вбачається, що станом на дату його складання у складі реконструйованого майна №36745456 площею 1769,80 кв.м. фактично існують приміщення підвалу №1 загальною площею 204,6 кв.м та приміщення підвалу №2 загальною площею 121,6 кв.м., що існували станом на дату державної реєстрації права приватної власності позивача - 25 травня 2012 року /т.3, а.с. 148/.
В свою чергу, Регіональне відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях (правонаступник РВ ФДМУ по Житомирській області) на підтвердження правомірності прийняття Виконкомом оскаржуваного Рішення виконкому №342 , видачі оскаржуваного Свідоцтва про право власності від 29 серпня 2012 року, підготовленого Бюро технічної інвентаризації, а також проведення останнім як реєстратором 19 вересня 2012 року реєстрації права державної власності на захисну споруду №37662915, доводило, що після приватизації у 1995 - 1996 роках ВАТ "Укрспецхмільбуд" ця протирадіаційна споруда обліковувалася на балансі товариства, оскільки згідно з пунктом "в" частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" не підлягала приватизації.
З матеріалів справи вбачається, що наказом РВ ФДМ України по Житомирській області №90-АО від 22 травня 1996 року затверджено Акт оцінки вартості майна Житомирського об`єднання "Укрспецхмільбуд". Згідно з Актом оцінки цілісного майнового комплексу Житомирського об`єднання "Укрспецхмільбуд", затвердженого 22 травня 1996 року, вартість майна цілісного майнового комплексу на суму 11217450 тис.крб зменшена на вартість об`єктів, які не підлягають приватизації на суму 1489826тис.крб. Відповідно до відомості об`єктів, які не підлягають приватизації та перебувають на балансі підприємства, вартість цілісного майнового комплексу зменшена на вартість об`єкта цивільної оборони - 1249065000 тис. крб (балансова) та 1092563000 тис. крб (остаточна) /т.1, а.с. 33-34, т.2, а.с.35, т.3, а.с.63/.
10 червня 1996 року РВ ФДМУ по Житомирській області прийнято наказ №198-ПП про затвердження Плану приватизації державного майна Житомирського об`єднання "Укрспецхмільбуд", складовою якого є перелік майна підприємства, яке не підлягало приватизації - об`єкт цивільної оборони по вулиці Шелушкова, 98, вартістю 1092563000 тис. крб та передалося на баланс акціонерного товариства /т.2, а.с. 37, 39, 42/.
13 червня 1996 року РВ ФДМУ по Житомирській області прийнято наказ №202-АТ про створення ВАТ "Укрспецхмільбуд" та передання акціонерному товариству цілісного майнового комплексу Житомирського об`єднання "Укрспецхмільбуд" вартістю 210472477 тис. крб. Створено статутний фонд акціонерного товариства у розмірі 11217450 тис. крб., в якому частка регіонального відділення Фонду державного майна України становила 11217450 тис. крб.
20 липня 2000 року РВ ФДМУ по Житомирській області складено акт перевірки утримання, зберігання та використання державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ "Укрспецхмільбуд" з фіксацією того, що об`єкт цивільної оборони (сховище) знаходиться у підвальному приміщенні адмінбудинку по вулиці Шелушкова, 96 та використовується за призначенням. З актом ознайомився голова правління ВАТ "Укрспецхмільбуд" Маковський Ю.А. /т.2, а.с. 45-46/.
06 квітня 2001 року за вих. №04/1134 РВ ФДМУ по Житомирській області на підставі наказу №202-АТ від 13 червня 1996 року складено Перелік нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Укрспецхмільбуд" по вулиці Шелушкова, 96: адмінбудинок (інвентарний номер 10310001, вартість 803631363 укр. крб.) та гараж на 3 автомобілі (інвентарний номер 10310006, вартість 543417875 укр. крб.) /т.2, а.с. 61/.
З поданих Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях доказів, вбачається, що станом на дату складання Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Укрспецхмільбуд" по вулиці Шелушкова, 96 - 06 квітня 2001 року, технічна інвентаризація об`єкту цивільної оборони (сховища), яке згідно приватизаційних матеріалів знаходилося у підвальному приміщенні адміністративного будинку акціонерного товариства, не проводилася, а останній у документах ідентифікувався виключно за назвою, остаточною вартістю, а також паспортом сховища ЖТ №20163 від 25 грудня 1985 року, наданим органу приватизації Житомирським об`єднанням "Укрспецхмільбуд" під час підготовки його до приватизації.
26 вересня 2001 року Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації (правонаступником якого є Бюро технічної інвентаризації), на підставі наказу РВ ФДМУ по Житомирській області "Про створення акціонерного товариства" №202-АТ від 13 червня 1996 року та Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Укрспецхмільбуд" №04/1134 від 06 квітня 2001 року, за ВАТ "Укрспецхмільбуд" за реєстровим №882 у книзі № 155 зареєстровано право власності на адмінбудинок та гараж за адресою: вулиця Шелушкова, 96 у місті Житомирі, про що видано реєстраційне посвідчення /т.4, а.с. 13, 82/.
12 грудня 2002 року РВ ФДМУ по Житомирській області складено акт перевірки утримання, зберігання та використання державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ "Укрспецхмільбуд" з фіксацією того, що об`єкт цивільної оборони (м. Житомир, вул. Шелушкова, 96) наявний, використовується за призначенням, стан утримання - задовільний. З актом ознайомився голова правління ВАТ "Укрспецхмільбуд" Чередніченко В.І. /т.2, а.с. 50/.
22 червня 2004 року Бюро технічної інвентаризації прийнято рішення про реєстрацію права власності ВАТ "Укрспецхмільбуд" на адмінбудинок (1749,60кв.м) та гараж на 3 автомобілі (62.20 кв.м), реєстраційний номер об`єкта 6330167 , розташовані по вулиці Шелушкова, 96 у місті Житомирі, про що внесено запис №882 у книгу №155 та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2004 року №5235647 /т.4, а.с. 20/.
29 травня 2008 року Бюро технічної інвентаризації в черговий раз видано ВАТ "Укрспецхмільбуд" витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно №18998474 на адмінбудинок (1749,60кв.м) та гараж на 3 автомобілі (62.20 кв.м ), реєстраційний номер об`єкта 6330167, розташовані по вулиці Шелушкова, 96 /т.4, а.с.24/.
05 червня 2008 року Бюро технічної інвентаризації прийнято рішення про реєстрацію права приватної власності на це майно за фізичною особою ОСОБА_1 , про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19086586 /т.4, а.с. 26/.
17 серпня 2010 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ВАТ "Укрспецхмільбуд" (код ЄДРПОУ 858527) в результаті її ліквідації за рішенням засновників, що не пов`язано з реорганізацією /т.3, а.с. 26-27/.
З постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року в адміністративній справі №806/4707/13-а, залишеної без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року вбачається, що РВ ФДМУ по Житомирській області відмовлено у позові до Бюро технічної інвентаризації про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності ВАТ "Укрспецхмільбуд" на нерухоме майно, проведеної 26 вересня 2001 року за №882 у книзі №155 за (надалі - Рішення суду в адміністративній справі №806/4707/13-а).
Рішенням суду в адміністративній справі №806/4707/13-а встановлено, що Бюро технічної інвентаризації 26 вересня 2001 року за реєстровим №882 правомірно здійснено державну реєстрацію права власності на адмінбудинок та гараж, що розташовані по вулиці Шелушкова, 96 за ВАТ "Укрспецхмільбуд" на підставі правовстановлюючих документів: наказу РВ ФДМУ по Житомирській області "Про створення акціонерного товариства" №202-АТ від 13 червня 1996 року та Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Укрспецхмільбуд" №04/1134 від 06 квітня 2001 року, з вказівкою на те, що останній не містив жодних застережень щодо об`єктів, що передавалися у власність товариству.
Крім того, рішенням суду в адміністративній справі № 806/4707/13-а встановлено, що у пункті "в" частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" на момент проведення реєстрації 26 вересня 2001 року за реєстровим №882 не було прямої заборони відносно приватизації об`єктів цивільної оборони і подібних ним об`єктів.
Як встановлено судами при вирішенні цього спору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (діє з 01 січня 2013 року) з Реєстру прав на нерухоме майно (діяв до 31 грудня 2012 року) державним реєстратором 13 лютого 2015 року перенесено відомості про захисну споруду №37662915 з таким технічним описом майна: об`єкт, який є окремо розташованим нерухомим майном, складається з приміщень захисної споруди цивільного захисту /т.4, а с. 150/.
Державним реєстратором погашено запис про державну реєстрацію права власності від 19 вересня 2012 року на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135.8кв.м, розташовані по вулиці Шелушкова, 96 в 1/1 за Державою Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України, здійснену Комунальним підприємством "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради в Реєстрі прав на нерухоме майно на підставі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року, залишеної без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2014 року, про його скасування в адміністративній справі №806/3144/13-а, провадження у якій було відкрито за позовом позивача у цій справі.
Судами обох інстанцій встановлено, що в подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 лютого 2016 року судові акти першої та апеляційної інстанцій в адміністративній справі № 806/3144/13-а було скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, за наслідками якого провадження у справі було закрито з підстав юрисдикційної непідвідомчості спору адміністративним судам, і таку правову позицію визнано обґрунтованою Великою Палатою Верховного Суду, про що доводить постанова від 27 березня 2019 року в адміністративній справі №806/3144/13-а.
До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (діє з 01 січня 2013 року) державним реєстратором не перенесено відомості про зареєстроване з 25 травня 2012 року право приватної власності позивача на реконструйоване майно №36745456 площею 1769,80 кв.м з Реєстру прав власності на нерухоме майно (діяв до 31 грудня 2012 року) /т.1, а.с. 132/.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються, зокрема, міськими радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами (надалі - Закон № 280/97-ВР).
Виконавчими органами міських рад, зокрема, є їх виконавчі комітети (стаття 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Оскільки виконавчі комітети створюються радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених Законом № 280/97-ВР та іншими законами, виконавчі комітети також приймають нормативні та ненормативні акти.
До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію (рішення КСУ від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009).
Виконавчі комітети відповідних рад відповідно до глави 2 Закону № 280/97-ВР наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема, у сфері соціально-економічного і культурного розвитку, бюджету, управління комунальною власністю, у галузі будівництва , земельних відносин тощо.
Частиною 9 статті 59, пунктом 15 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, які належать до компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою, і що раді належить право скасовувати акти виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.
Водночас ненормативні правові акти виконавчого комітету як акти одноразового застосування, також вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені відповідною радою після їх виконання. 
Частиною 2 статті 144 Конституції України та частиною 10 статті 59 Закону №280/97-ВР передбачено, що ненормативні правові акти виконавчого комітету відповідної ради з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку.      
Стаття 393 Цивільного кодексу України гарантує власнику майну право оскаржити в судовому порядку правовий акт органу місцевого самоврядування, зокрема, виконавчого комітету відповідної ради, який не відповідає законові і порушує його права власника.
За позовом власника майна такий правовий акт, зокрема, ненормативний, визнається судом незаконним та скасовується (частина 1 статті 392 Цивільного кодексу України).
Оскільки позов за правилами господарського судочинства ініційовано позивачем внаслідок закриття провадження в адміністративній справі № 806/3144/13-а, відкритого ще у 2013 році, при вирішенні спору надається оцінка мотивам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2019 року про те, що оскаржуване рішення №342 як ненормативний акт органу місцевого самоврядування, вичерпало свою дію внаслідок його виконання, тому обраний спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту. При цьому, Велика Палата Верховного Суду констатує, що у держави у сфері управління Регіонального відділення Фонду виникло право власності на спірні приміщення і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.
ПрАТ "Київстар" просить визнати недійсним оскаржуване Рішення виконкому №342. Обраний спосіб захисту порушеного права є належним, оскільки останній визначається насамперед його суттю, а не формальним вираженням у словесній формі "недійсним", "незаконним" чи " протиправним". Окрім того, право особи в порядку господарського судочинства оскаржувати ненормативні правові акти органів місцевого самоврядування, що порушують їх право власності у спосіб визнання їх недійсними, передбачено пунктом 6 частини 1 статті 20 ГПК України. Визначальним у способі захисту порушеного права є його ефективність, тобто здатність відновити порушене право особи за одним остаточним рішенням суду без необхідності подальшого звернення до суду з новим позовом або вчинення інших дій, спрямованих на повне      відновлення права, оскільки такий правовий стан не забезпечило судове рішення в його резолютивній частині.      
Позовна вимога про визнання рішення суб`єкта владних повноважень у сфері оформлення права власності незаконним (недійсним, протиправним) підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації такого рішення (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №914/870/17).
Як встановлено судами, на підставі оскаржуваного Рішення виконкому №342 про оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності Державі Україна в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, 19 вересня 2012 року в Реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано новий об`єкт нерухомого майна - захисна споруда №37662915, утворений з частини приміщень підвалу загальною площею 326,2 кв.м, розміщених у складі реконструйованого майна №36745456 площею 1769,80 кв.м. по вул Шелушкова, 96, приватним одноособовим власником якого станом на 25 травня 2012 року був позивач.
Через позовну вимогу визнати оскаржуване Рішення виконкому №342 недійсним позивач не тільки захищає порушене право приватної власності на реконструйоване майно №36745456 площею 1769,80 кв.м., але й фактично не визнає виникнення у його складі нового об`єкта нерухомого майна - захисної споруди №37662915 та права власності Держави Україна в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області на такий об`єкт.
Відповідно до змісту статті 393 Цивільного кодексу України визнання судом недійсним (незаконним, протиправним) ненормативного акту органу місцевого самоврядування , який вичерпав свою дію виконанням , здійснюється , якщо:
1) позивачем є учасник цивільних правовідносин (фізична, юридична особи, держава, територіальна громада), який є власником певного майна;
2) права власника порушено і підставою цього порушення є видання ненормативного акту;
3) такий акт не відповідає законові, тобто, має місце невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.
Оскаржуване Рішення виконкому №342 станом на дату його прийняття - 15 серпня 2012року не відповідало вимогам чинного законодавства у сфері оформлення права власності, з огляду на наступне.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" в редакції, чинній станом на 15 серпня 2012 року, у п.п 10 п. "б" статті 30, відносив до делегованих повноважень виконавчих органів міських рад, облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.
Зазначене повноваження здійснювалося Виконкомом з врахуванням прийнятого ним рішення від 25 березня 1999 року №145 "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна" про доручення Бюро технічної інвентаризації здійснювати прийом документів, підготовку рішень виконавчого комітету та свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна в місті Житомирі. Ця  обставина Виконкомом визнана у відзиві на позов, тому за правилом частини 1 статті 75 ГПК України не підлягає доказуванню.
Цивільний кодекс України в редакції, чинній станом на 15 серпня 2012 року, частиною 1 статті 182 передбачав, що право власності на нерухомі речі, його виникнення, перехід і припинення підлягали державній реєстрації.
У частинах 2 та 4 цієї статті Кодексу було передбачено, що державна реєстрація прав на нерухомість здійснюється відповідним органом, а порядок її проведення встановлюються законом.
Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, чинній станом на 15 серпня 2012 року у частині 7 статті 3 містив норму про те що державна реєстрація права власності проводиться за місцем розташування об`єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав (надалі - Закон № 1952-IV).
Частина 1 статті 4 Закону №1952-IV передбачала обов`язкову державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належало державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном.
При цьому, згідно з частиною 3 цієї статті Закону № 1952-IV, було можливо зареєструвати право власності на нежитлове приміщення незалежно від того, чи було зареєстровано право власності на будівлю, в якій воно розташоване. Згідно із статтею 5 цього Закону будівля та нежитлове приміщення визнавались самостійними об`єктами нерухомого майна.
Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №1952-IV державний реєстратор встановлював відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, зокрема, відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.
Пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону N1878-VI було встановлено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.
У зв`язку з цим, станом на 15 серпня 2012 року державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна Бюро технічної інвентаризації проводили на підставі Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту N7/5 від 07 лютого 2002 року з наступними змінами та доповненнями (надалі за текстом - Тимчасове положення N7/5), яке втратило чинність 01 січня 2013 року).
Згідно з пунктом 1.4. Тимчасового положення N7/5 право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належало державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, підлягало обов`язковій державній реєстрації.
Державній реєстрації підлягало право власності на будівлі, в яких розташовані приміщення, призначені для перебування людини, розміщення рухомого майна, збереження матеріальних цінностей, здійснення виробництва тощо, а також приміщення - частини внутрішнього об`єму будівель, обмежені будівельними елементами (пунктом 1.5 Тимчасового положення N 7/5).
Згідно з пунктом 1.7 Тимчасового положення N7/5 державна реєстрація прав проводиться реєстратором БТІ за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, реєстратор якого проводить державну реєстрацію прав на цей об`єкт.
Реєстратор БТІ встановлював відповідність відомостей про об`єкт, права щодо якого підлягали державній реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам (пункт 3.1 Тимчасового положення № 7/5).
Розділ VIII Тимчасового положення №7/5 визначав особливості оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування.
Оскільки нерухоме майно, розміщене на території України, що належало державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, підлягало обов`язковій державній реєстрації, згідно з пунктом 8.1 Тимчасового положення №7/5, оформлення права власності здійснювалося з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, зокрема, юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують право власності на об`єкти нерухомого майна та не віднесені до правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 2 до Положення.
Як встановлено судами, підготовку документів для видачі Виконкомом оскаржуваного за цим позовом свідоцтва про право власності від 29 серпня 2012 року та для прийняття Виконкомом оскаржуваного Рішення виконкому №342, здійснювало Бюро технічної інвентаризації, яке одночасно готувало матеріали технічної інвентаризації об`єкта, права щодо якого підлягали державній реєстрації та в подальшому проводило державну реєстрацію прав на цей об`єкт.
Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24 травня 2001 року N127, в редакції чинній станом на 02 липня 2012 року (надалі - Інструкція №127) технічній інвентаризації підлягали захисні споруди цивільного захисту (цивільної оборони).
Як встановлено судами обох інстанцій, РВ ФДМУ по Житомирській області було подано Бюро технічної інвентаризації акт комплексної перевірки стану захисної споруди (цивільного захисту) цивільної оборони №20863 від 04 травня 2011 року, складений у присутності Водерацької О.О. (економіста ВАТ "Укрспецхмільбуд") з фіксацією того, що вбудоване сховище ІІІ класу загальною площею 110,90 кв.м., місткістю 100 осіб, знаходиться в задовільному стані, однак не готове для прийняття осіб, що укриваються, у зв`язку з цим рекомендовано призначити відповідальну особу за споруду, відновити документацію на захисну споруду, відновити освітлення у всіх приміщеннях та провести ремонт приміщень захисної споруди у строк до 01 листопада 2011 року, а також паспорт сховища ЖТ №20163 від 25 грудня 1985 року /т.4, а.с. 73/.
Як встановлено, ВАТ "Укрспецхмільбуд" (код ЄДРПОУ 858527) було ліквідовано як юридичну особу 17 серпня 2010 року /т.3, а.с. 26-27/. Тому станом на 04 травня 2011 року як акт комплексної перевірки захисної споруди, так і паспорт сховища не могли бути підписаним керівником експлуатуючої організації , як це вимагала Інструкція №653.
Судами встановлено, що роботи з інвентаризації захисної споруди (цивільного захисту) цивільної оборони №20863 станом на 02 липня 2012 року Бюро технічної інвентаризації не здійснювало за участю представника РВ ФДМУ по Житомирській області, про доводить відсутність його підпису в абрисі чи ескізі, як це було передбачено абз. 5 п. 3.1 Інструкції №127). Судами також встановлено , що станом на 02 липня 2012 року Бюро технічної інвентаризації не виконувало обстеження та обміри захисної споруди за місцем її розташування у підвальному приміщенні адміністративної будівлі, розташованої по вулиці Шелушкова, 96, як це було передбачено  абз. 13 та 32 пункту 3.1 Інструкції №127.
Крім того, провести роботи з технічної інвентаризації захисної споруди за місцем її розташування було неможливо без дозволу та за участю представників ПрАТ "Київстар".
Водночас, документи подані РВ ФДМУ по Житомирській області до Бюро технічної інвентаризації з листом від 20 березня 2012 року за №08/850 є складовою частиною інвентаризаційної справи №17798, яка на аркушах 60-179 вміщує документи позивача щодо права власності на реконструйоване майно №36745456 площею 1769,80 кв.м. по вулиці Шелушкова, 96 станом на 25 травня 2012 року /т.4, а.с.37-70/.
Як вбачається колегією суддів, із змісту цих документів, Бюро технічної інвентаризації було достовірно відомо про відсутність сховища (захисної споруди № 37662915), вбудованого у підвальне приміщення реконструйованого майна № 36745456 площею 1769,80 кв.м.
Закон №1952-IV у частині 2 статті 3 в редакції, чинній станом на 02 липня 2012 року містив норму про те, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
В порушення зазначеної гарантії, Бюро технічної інвентаризації підготувало документи для видачі Виконкомом оскаржуваного за цим позовом свідоцтва про право власності від 29 серпня 2012 року, а Виконкомом прийнято оскаржуване Рішення виконкому №342, попри те, що Рішенням виконкому від 17 травня 2012 року №195 було оформлено право власності позивача на реконструйоване майно №36745456 площею 1769,80 кв.м.
Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини вважає, що ситуація, коли факти, які вже бути встановлені остаточним рішенням в одній справі, пізніше були відкинуті судами у новій справі між тими самими сторонами, є аналогічною ситуації, коли після відновлення провадження рішення, яке набрало законної сили та підлягало виконанню, було повністю скасовано. Така ситуація, визнав суд, порушує принцип юридичної визначеності (пункт 33 рішення у справі "ТОВ "БУШБМ-Плюс" проти України" від 06 червня 2019 року).
Застосування вищенаведеної практики Європейського суду з прав людини у цій справі визнається обґрунтованим з тих підстав, що Рішенням суду в адміністративній справі №806/4707/13-а встановлено, що Бюро технічної інвентаризації 26 вересня 2001 року за реєстровим №882 правомірно здійснено державну реєстрацію права власності на адмінбудинок та гараж, що розташовані по вулиці Шелушкова, 96 за ВАТ "Укрспецхмільбуд" на підставі правовстановлюючих документів: наказу РВ ФДМУ по Житомирській області "Про створення акціонерного товариства" №202-АТ від 13 червня 1996 року та Переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Укрспецхмільбуд" №04/1134 від 06 квітня 2001 року, з вказівкою на те, що останній не містив жодних застережень щодо об`єктів, що передавалися у власність товариству.
З врахуванням обставин, встановлених рішенням суду в адміністративній справі №806/4707/13-а, яке є остаточним, доводи апелянта - Регіонального РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях (правонаступник РВ ФДМУ по Житомирській області) та доводи Виконкому про правомірність дій з прийняття оскаржуваного Рішення виконкому №342 не заслуговують на увагу, оскільки спрямовані на переоцінку судому у цій справі аналогічних доказів, які були вже були предметом оцінки адміністративного суду щодо одних і тих самих обставин.
З врахуванням наведених мотивів, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність підстав для визнання оскаржуваного рішення виконкому №342 недійсним. Відповідачем за цією вимогою є Виконком.
Оскільки Велика Палата Верховного Суду у мотивувальній частині постанови від 27 березня 2019 року в адміністративній справі №806/3144/13-а звернула увагу на ту обставину, що у держави у сфері управління Регіонального відділення Фонду виникло право власності на спірні приміщення і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах, колегія суддів виходить з наступного.
Закон №1952-IV в частині 2 статті 26 в чинній редакції передбачає право суду скасувати документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року.
Позивач просить оскаржуване свідоцтво про право власності від 29 серпня 2012 року не скасувати, а визнати недійсним.
Позовна вимога визнати свідоцтво про право власності недійсним визнається належним способом захисту порушеного права. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється. Участь органів державної влади та органів місцевого самоврядування як співвідповідачів (якщо позивач вважає їх винними у порушенні своїх прав) у такому спорі не змінює його приватноправового характеру.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у господарській справі № 910/2987/18.
Оскільки позовна вимога визнати оскаржуване свідоцтво про право власності від 29 серпня 2012 року недійсним є похідною від задоволеної позовної вимоги про визнання недійсним оскаржуваного рішення виконкому №342, така вимога підлягає задоволенню. Відповідачем за цією вимогою є РВ ФДМУ по Житомирській області (в стадії припинення шляхом ліквідації).
Право позивача, який вважає себе власником нерухомого майна, може бути порушено внесенням до Державного реєстру прав відомостей про наявність права власності іншої особи. Тому спір про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина 2 статті 26 Закону №1952-IV) стосується права цивільного.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у господарській справі №914/870/17.
Спір про скасування запису щодо скасування права власності на об`єкт нерухомого майна розглядається як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав особи на спірний об`єкт нерухомості. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 23 січня 2019 року у господарській справі №911/1681/18).
Відповідно до частини 7 статті 238 ГПК України суд, приймаючи рішення проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них.
З врахуванням викладеного, Позивачем обґрунтовано визначено в якості співвідповідача Бюро технічної інвентаризації, яким було здійснено запис про державну реєстрацію права власності від 19 вересня 2012 року на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135.80 кв.м, розташоване за адресою вулиця Шелушкова, 96 в місті Житомирі, в 1/1 частині за Державою Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області.
Щодо позовної вимоги визнати недійсною державну реєстрацію права державної власності від 19 вересня 2012 року на захисну споруду №37662915.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 26 Закону №1952-IV у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.
У частині 1 статті 31-1 Закону №1952-IV передбачено, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.
Водночас судами встановлено, що 13 лютого 2015 року державним реєстратором погашено запис про державну реєстрацію права власності від 19 вересня 2012 року на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135.8 кв.м, розташовані по вулиці Шелушкова, 96 в місті Житомирі в 1/1 за Державою Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду державного майна України, здійснений Бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав на нерухоме майно на підставі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року, залишеної без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2014 року, про його скасування в адміністративній справі №806/3144/13-а, провадження у якій було відкрито за позовом позивача у цій справі.
Оскільки судами встановлено відсутність такого, що набрало законної сили рішення суду про скасування рішення державного реєстратора від 13 лютого 2015 року щодо погашення в Реєстрі прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності від 19 вересня 2012 року на захисну споруду №3766295 за державою, місцевий суд правомірно закрив провадження у справі за цією позовною вимогою на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, державним реєстратором перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (діє з 01 січня 2013 року) з Реєстру прав власності на нерухоме майно (діяв до 31 грудня 2012 року) відомості про захисну споруду №3766295. Станом на дату винесення місцевим судом рішення у справі з юридичної точки зору захисна споруда № 3766295 існує як окремий об`єкт нерухомого майна, запис про власника якого погашений. Відновлення порушеного права власності на реконструйоване майно №36745456 площею 1769,80 кв.м. є неможливим без скасування реєстраційного номеру спірного об`єкта.      
Крім того, в провадженні господарського суду Житомирської області перебуває на розгляді справа №906/1151/14 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про визнання права власності на спірне приміщення. Отже, відповідач - Виконавчий комітет Житомирської міської ради у справі №906/693/19 приймаючи спірне рішення від 15 серпня 2012 року №324 мав би врахувати, що спірне приміщення зареєстроване на праві власності за іншою особою. Тобто існував спір про право. Не врегулювавши спір про право, зокрема шляхом подання позову про визнання права власності відповідач 3 прийняв спірне рішення.
Таким чином, доводи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                     
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення господарського суду Житомирської області від 24 грудня 2019 року у справі №906/693/19 залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Житомирської області від 24 грудня 2019 року у справі №906/693/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №906/693/19 повернути до господарського суду Житомирської області.
Повний текст постанови складений "20" березня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Савченко Г.І. 

        Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.