ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 червня 2020 року           справа №200/1449/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,
представника позивача Олійникова С.І.,
представника відповідача Помалюк І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня  2020 року у справі  №200/1449/20-а (головуючий І інстанції Стойка В.В.)  за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССНАБ» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «АФ СЕГМЕНТ», ТОВ «ХТФ РЕАЛИСТ», ТОВ «ТФ АПИС», ТОВ «ФАОН НФ», ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А», ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ», ТОВ «ЛИГАС», 
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019р. №0000530506 , яким збільшено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 902 293, 00 грн., штрафних санкцій на суму 225 574,00 грн. та №0000550506, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 100 965,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що судовим рішенням, яке набрало законної сили наказ ГУ ДФС у Донецькій області від 22.07.2019 №1380 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНССНАБ» визнано протиправним та скасовано. 
Таким чином, перевірка позивача, яка проводилася на підставі цього наказу, є незаконною та не несе правових наслідків. 
Крім того, акт перевірки не містить інформації про порушення податкового законодавства, допущені безпосередньо ТОВ «УКРТРАНССНАБ». Господарські операції підтверджуються первинними документами бухгалтерського обліку.
Контрагенти позивача на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані у встановленому законом порядку та мали статус платника ПДВ. 
Платник не може відповідати за порушення, які допущені контрагентами, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня  2020 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНССНАБ» з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «АФ СЕГМЕНТ», ТОВ «ХТФ РЕАЛИСТ», ТОВ «ТФ АПИС», ТОВ «ФАОН НФ», ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А», ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ», ТОВ «ЛИГАС».
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000530506 від 19.09.2019р., яким ТОВ «УКРТРАНССНАБ» збільшено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 902 293, 00 грн., штрафних санкцій в сумі 225 574,00 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000550506 від 19.09.2019р., яким ТОВ «УКРТРАНССНАБ» визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 100 965,00 грн.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Надані позивачем до перевірки видаткові накладні, товарно-транспортні накладні складені з порушеннями правил бухгалтерського обліку. Позивачем не надано документів в підтвердження отримання товарів від контрагентів, відсутні сертифікати якості.
Відносно контрагентів позивача наявні кримінальні провадження,  податкова інформація по контрагентам свідчить про відсутність реального джерела походження ТМЦ, відсутні в ланцюгу постачання виробник або імпортер зазначених ТМЦ, а контрагенти не мають можливості їх виготовлення власними трудовими та виробничими ресурсами через їх відсутність.
Суд першої інстанції безпідставно визнав протиправними дії податкового органу щодо проведення перевірки товариства, оскільки на час складання акту перевірки 23.08.2019 року та прийняття податкових повідомлень-рішень 19.09.2019 року дія наказу №1380 від 22.07.2019 року була вже вичерпана.
В судовому засідання представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. 
Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «УКТРАНССНАБ» (ЄДРПОУ 32721050; 84100, Донецька обл., м. Слов`янськ вул. Василівська, 49 кв.45) є юридичною особою, ідентифікаційний код 32721050 (а.с.6 том 1)
22.07.2019 року ГУ ДФС у Донецькій області  на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст. 79 Податкового кодексу України прийнято наказ про проведення з 12.08.2019 року документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНССНАБ»» з метою контролю за дотриманням повноти декларування та своєчасності сплати ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ПОТОК-К» (ЄДРПОУ 39983892) за грудень 2016 року, ТОВ «АФ СЕГМЕНТ» (ЄДРПОУ 40945510) за січень-березень 2017 року, ТОВ «ХТФ РЕАЛИСТ» (ЄДРПОУ 40977839) за червень 2017 року, ТОВ «ТФ АПИС» (ЄДРПОУ 40977824) за січень 2018 року, ТОВ «ФАОН НФ» (ЄДРПОУ 41578533) та ТОВ «ЛІДЕРТОРГ А» (ЄДРПОУ 41679460) за березень 2018 року, ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ» (ЄДРПОУ 41383670) за травень 2018 року, ТОВ «ЛИГАЄ» (ЄДРПОУ 42597447) за січень 2019 року.
За результатами перевірки відповідачем складено акт №871/05-99-14-16/32721050 від 23.08.2019 року (а.с.7-54 том 1), за висновками якого встановлено позивачем порушення податкового законодавства:
-п.44.1, ст.44, п.п. «а» п.198.1, абзаців першого - третього п.198.2 та абзаців першого і другого п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, ст.4, ст.9 Закону України № 996-ХГУ, п.1.2 розділу 1, п.2.1, п.2.4, п.2.5, п.2.13 розділу 2 Положення 88 в результаті чого:
- занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 902293 грн., в тому числі в січні 2017 на 7979 грн., у лютому 2017 на 132643 грн., у березні 2017 на 109713 грн., у червні 2017 на 198053 грн., у березні 2018 на 75 282 грн., у травні 2018 на 62 553 грн., у січні 2019 року на 316070 грн.;
-завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 100965 грн., у тому числі у березні 2017 на 14295 грн., у червні 2017 на 1437 грн., у січні 2018 на 24500 грн., у березні 2018 на 59336 грн., у травні 2018 на 1397 грн.
За наслідками перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2019 року:
№0000550506, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 100 965,00 грн (а.с.68-69 том 1)
№0000530506, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)  на суму 1127867 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 902 293 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 225 574 грн. (а.с.70-71 том 1)
За наслідками адміністративного оскарження позивачем зазначених податкових повідомлень-рішень, скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення – залишено без змін (а.с.72-80 том 1) 
Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з помилковості висновків податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами, оскільки  підтвердження придбання позивачем товару у своїх контрагентів підтверджується належними первинними документами бухгалтерського обліку.
Крім того, судовим рішенням, яке набрало законної сили визнано протиправним та скасовано наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНССНАБ», що свідчить про незаконність перевірки та відсутність її правових наслідків.
Оцінка суду. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
На підставі до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: 
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; 
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; 
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е)постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. 
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового Кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з абзацом першим та другим пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.36 пункту14.1 статті14 Податкового Кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.
За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно частини першої  статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
На підставі частини першої статті 11 Закону  № 996-ХІV на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов`язані складати фінансову звітність. Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства.
Відповідно до частини першої статті 3   Закону № 996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
На підставі первинних документів, наданих позивачем в підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами,  суд встановив наступне.
Щодо господарських відносин з ТОВ «ПОТОК-К».
10.11.2016 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ПОТОК-К» (постачальник) укладено договір поставки №1011, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, визначений в рахунках-фактурах та видаткових накладних.
ТОВ «ПОТОК-К» поставило позивачу ТМЦ – гільзи кабельні, наконечники кабельні, що підтверджується видатковою накладною, рахунком-фактурою та податковою накладною (а.с.29-32 том 2)
Транспортування відбулося транспортним засобом директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ» ОСОБА_1 Рено НОМЕР_1 , що підтверджується  договором позички транспортного засобу, ТТН, наказом про відрядження, посвідченням про відрядження (а.с.48-49, том 2)
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано платіжні доручення, акт звіряння рахунків, виписки руху по рахунку (а.с.33, 42-47 том 2)
Надходження та використання позивачем товару, отриманого  від ТОВ «ПОТОК-К», підтверджується картками рахунку, оборотньо-сальдовими відомостями, калькуляціями собівартості продукції, договорами оренди нерухомого майна (а.с.34-41, 50-64 том 2)
ТОВ «Поток-К»  на час здійснення поставки ТМЦ на адресу позивача було належним чином зареєстровано в ЄДРПОУ, перебувало на обліку у відповідному органі доходів і зборів, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (а.с.26 том 2)
Податкова накладна №68 від 14.12.2016 року належним чином зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних,  зауважень щодо ПН з боку податкового органу не надходило. 
Податковий орган зробив висновок про нереальність господарської операції з ТОВ «ПОТОК-К» з огляду на відсутність реального джерела первинного походження товару; наявність суттєвих недоліків видаткової накладної та ТТН; відсутність підтвердження отримання ТМЦ на склад продавця; відсутність документів, передбачених договором; наявність податкової інформації щодо порушень ТОВ «ПОТОК-К» податкового законодавства, в тому числі відкриті кримінальні провадження, відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності.
Щодо господарських відносин з ТОВ «АФ СЕГМЕНТ».
03.01.2017 року між позивачем (покупець) та ТОВ «АФ СЕГМЕНТ» (постачальник) укладено договір поставки №0301, згідно якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар, визначений в рахунках-фактурах та видаткових накладних (а.с.76 том 2).
ТОВ «АФ СЕГМЕНТ» поставило позивачу ТМЦ – гільзи кабельні, наконечники кабельні, що підтверджується видатковими накладними, рахунками-фактурами та податковими накладними (а.с.77-102 том 2)
Транспортування відбулося транспортним засобом директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ» ОСОБА_1 . Рено НОМЕР_1 , що підтверджується  договором позички транспортного засобу, ТТН, наказами про відрядження, посвідченнями про відрядження (а.с.179-194, том 2)
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано платіжні доручення, акт звіряння рахунків, виписки руху по рахунку (а.с.103, 153-178 том 2)
Надходження та використання позивачем товару, отриманого  від ТОВ «АФ СЕГМЕНТ», підтверджується картками рахунку, оборотньо-сальдовими відомостями, калькуляціями собівартості продукції, (а.с.104 – 152 том 2)
ТОВ «АФ СЕГМЕНТ» на час здійснення поставки ТМЦ на адресу позивача було належним чином зареєстровано в ЄДРПОУ, перебувало на обліку у відповідному органі доходів і зборів, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (а.с.68 том 2)
Податкові накладні за цією господарською операцією  належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних,  зауважень щодо ПН з боку податкового органу не надходило. 
Податковий орган зробив висновок про нереальність господарської операції з ТОВ «АФ СЕГМЕНТ» з огляду на відсутність реального джерела первинного походження товару; наявність суттєвих недоліків видаткових накладних та ТТН; відсутність підтвердження отримання ТМЦ на склад продавця; відсутність документів, передбачених договором; наявність податкової інформації щодо порушень ТОВ «АФ СЕГМЕНТ» податкового законодавства, в тому числі відкриті кримінальні провадження, відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності.
Щодо господарських відносин з ТОВ «ТФ АПИС».
03.01.2018 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ТФ АПИС» (постачальник) укладено договір поставки №3001, згідно якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар, визначений в видатковій накладній на відпуск-одержання товару (а.с.201 том 2).
ТОВ «ТФ АПИС» поставило позивачу ТМЦ – гільзи кабельні, що підтверджується видатковою накладною, рахунком-фактурою та податковою накладною (а.с.202-205 том 2)
Транспортування відбулося транспортним засобом директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ» ОСОБА_1 . Рено НОМЕР_1 , що підтверджується  договором позички транспортного засобу, ТТН, наказом про відрядження, посвідченням про відрядження (а.с.214-215 том 2)
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано платіжні доручення, акт звіряння рахунків, виписки руху по рахунку (а.с.216-219 том 2)
Надходження та використання позивачем товару, отриманого  від ТОВ «ТФ АПИС», підтверджується картками рахунку, оборотньо-сальдовими відомостями, калькуляцією собівартості продукції, (а.с.206-213 том 2)
ТОВ «ТФ АПИС» на час здійснення поставки ТМЦ на адресу позивача було належним чином зареєстровано в ЄДРПОУ, перебувало на обліку у відповідному органі доходів і зборів, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (а.с.197 том 2)
Податкові накладні за цією господарською операцією  належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних,  зауважень щодо ПН з боку податкового органу не надходило. 
Податковий орган зробив висновок про нереальність господарської операції з ТОВ «ТФ АПИС» з огляду на відсутність реального джерела первинного походження товару; наявність суттєвих недоліків видаткових накладних та ТТН; відсутність підтвердження отримання ТМЦ на склад продавця; відсутність документів, передбачених договором; наявність податкової інформації щодо порушень ТОВ «ТФ АПИС» податкового законодавства, в тому числі відкриті кримінальні провадження, відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності.
Щодо господарських відносин з ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ».
10.04.2018 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ» (постачальник) укладено договір поставки №0104, згідно якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар, визначений в видатковій накладній на відпуск-одержання товару (а.с.7 том 3).
ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ» поставило позивачу ТМЦ – гільзи кабельні, наконечники кабельні, що підтверджується видатковими накладними, рахунками-фактурами та податковими накладними (а.с.8-15 том 3)
Транспортування відбулося транспортним засобом директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ» ОСОБА_1 . Рено НОМЕР_1 , що підтверджується  договором позички транспортного засобу, ТТН, наказами про відрядження, посвідченнями про відрядження (а.с.36-39 том 3)
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано платіжні доручення, акт звіряння рахунків, виписки руху по рахунку (а.с.16, 40-45 том 3)
Надходження та використання позивачем товару, отриманого  від ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ», підтверджується картками рахунку, оборотньо-сальдовими відомостями, калькуляцією собівартості продукції, (а.с.17-35 том 3)
ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ» на час здійснення поставки ТМЦ на адресу позивача було належним чином зареєстровано в ЄДРПОУ, перебувало на обліку у відповідному органі доходів і зборів, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (а.с.3 том 3)
Податкові накладні за цією господарською операцією  належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних,  зауважень щодо ПН з боку податкового органу не надходило. 
Податковий орган зробив висновок про нереальність господарської операції з ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ» з огляду на відсутність реального джерела первинного походження товару; наявність суттєвих недоліків видаткових накладних та ТТН; відсутність підтвердження отримання ТМЦ на склад продавця; відсутність документів, передбачених договором; наявність податкової інформації щодо порушень ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ» податкового законодавства, відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності.
Щодо господарських відносин з ТОВ «ЛИГАС».
17.12.2018 року між позивачем (замовник) та ТОВ «ЛИГАС» (виконавець) укладено договір надання послуг №1712/18, згідно якого виконавець зобов`язався надати замовнику послуги з виготовлення металевих виробів згідно креслень з давальницької сировини замовника. Приймання давальницької сировини здійснюється сторонами на підставі накладної (в переробку) і  товарно-транспортної  накладної  замовника. Найменування виробів, вартість і об`єм послуг з виготовлення виробів, визначаються в специфікації, що є невід`ємною частиною договору  (а.с.53-54 том 3).
Позивач на виконання умов договору  передало ТОВ «ЛИГАС» у переробку прутки, шестигранник латунний, що підтверджується видатковою накладною, ТТН, наказом про відрядження, посвідченням на відрядженння  (а.с.61, 142-143 том 3)
На виконання Специфікацій до договору ТОВ «ЛИГАС» передало позивачу металеві вироби: корпуси гільзи, корпуси наконечника, болти, що підтверджується рахунками-фактурами, податковими накладними, прибутковими накладними (з переробки), актами здачі-приймання робіт  (а.с.55-60, 62-73, 75-80,  81-86 том 3)
Транспортування відбулося транспортним засобом директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ» ОСОБА_2 В. ОСОБА_3 . Рено НОМЕР_1 , що підтверджується  договором позички транспортного засобу, ТТН, наказами про відрядження, посвідченнями про відрядження (а.с.136-141, 144-149 том 3)
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано платіжні доручення, акт звіряння рахунків, виписки руху по рахунку (а.с.74, 150-155 том 3)
Надходження та використання позивачем товару, отриманого  від ТОВ «ЛИГАС», підтверджується картками рахунку, оборотньо-сальдовими відомостями, накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення матеріалів) (а.с.87-135 том 3)
ТОВ «ЛИГАС» на час здійснення вчинення господарської операції було належним чином зареєстровано в ЄДРПОУ, перебувало на обліку у відповідному органі доходів і зборів, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (а.с.48 том 3)
Податкові накладні за цією господарською операцією  належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних,  зауважень щодо ПН з боку податкового органу не надходило. 
Податковий орган зробив висновок про неможливість надання послуг за договором з ТОВ «ЛИГАС» з огляду на відсутність реального виконавця послуг з виготовлення металевих виробів; наявність суттєвих недоліків видаткових накладних та ТТН; відсутність фактичного місця розташування приміщень та обладнання, де контрагент міг виготовляти металеві вироби; відсутність підтвердження факту перевезення давальницької сировини та готової продукції; відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності.
Щодо господарських відносин з ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А».
01.03.2018 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А» (постачальник) укладено договір поставки №0103, згідно якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар, визначений в видатковій накладній на відпуск-одержання товару (а.с.162 том 3).
ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А» поставило позивачу ТМЦ – гільзи кабельні, наконечники кабельні, що підтверджується видатковими накладними, рахунками-фактурами та податковими накладними (а.с.163-170 том 3)
Транспортування відбулося транспортним засобом директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ» ОСОБА_1 . Рено НОМЕР_1 , що підтверджується  договором позички транспортного засобу, ТТН, наказами про відрядження, посвідченнями про відрядження (а.с.195-198 том 3)
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано платіжні доручення, акт звіряння рахунків, виписки руху по рахунку (а.с.171-175 том 3)
Надходження та використання позивачем товару, отриманого  від ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А», підтверджується картками рахунку, оборотньо-сальдовими відомостями, калькуляцією собівартості продукції, (а.с.176-194 том 3)
ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А» на час здійснення поставки ТМЦ на адресу позивача було належним чином зареєстровано в ЄДРПОУ, перебувало на обліку у відповідному органі доходів і зборів, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (а.с.158 том 3)
Податкові накладні за цією господарською операцією  належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних,  зауважень щодо ПН з боку податкового органу не надходило. 
Податковий орган зробив висновок про нереальність господарської операції з ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А» з огляду на відсутність реального джерела первинного походження товару; наявність суттєвих недоліків видаткових накладних та ТТН; відсутність підтвердження отримання ТМЦ на склад продавця; відсутність документів, передбачених договором; наявність податкової інформації щодо порушень ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А» податкового законодавства, відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності.
Щодо господарських відносин з ТОВ «ХТФ РЕАЛІСТ».
30.05.2017 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ХТФ РЕАЛІСТ» (постачальник) укладено договір поставки №3005, згідно якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар, визначений в видатковій накладній на відпуск-одержання товару (а.с.204 том 3).
ТОВ «ХТФ РЕАЛІСТ» поставило позивачу ТМЦ – гільзи кабельні, наконечники кабельні, що підтверджується видатковими накладними, рахунками-фактурами та податковими накладними (а.с.205-212 том 3)
Транспортування відбулося транспортним засобом директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ» ОСОБА_1 . Рено НОМЕР_1 , що підтверджується  договором позички транспортного засобу, ТТН, наказами про відрядження, посвідченнями про відрядження (а.с.230-233 том 3)
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано платіжні доручення, акт звіряння рахунків, виписки руху по рахунку (а.с.213-214, 234-235 том 3)
Надходження та використання позивачем товару, отриманого  від ТОВ «ХТФ РЕАЛІСТ», підтверджується картками рахунку, оборотньо-сальдовими відомостями, калькуляцією собівартості продукції, (а.с.216-229, 236-248 том 3)
ТОВ «ХТФ РЕАЛІСТ» на час здійснення поставки ТМЦ на адресу позивача було належним чином зареєстровано в ЄДРПОУ, перебувало на обліку у відповідному органі доходів і зборів, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (а.с.201 том 3)
Податкові накладні за цією господарською операцією  належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних,  зауважень щодо ПН з боку податкового органу не надходило. 
Податковий орган зробив висновок про нереальність господарської операції з ТОВ «ХТФ РЕАЛІСТ» з огляду на відсутність реального джерела первинного походження товару; наявність суттєвих недоліків видаткових накладних та ТТН; відсутність підтвердження отримання ТМЦ на склад продавця; відсутність документів, передбачених договором; наявність податкової інформації щодо порушень ТОВ «ХТФ РЕАЛІСТ» податкового законодавства, в тому числі кримінальні провадження, відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності.
Щодо господарських відносин з ТОВ «ФАОН НФ».
13.03.2018 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ФАОН НФ» (постачальник) укладено договір поставки №1303, згідно якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар, визначений в видатковій накладній на відпуск-одержання товару (а.с.10 том 4).
ТОВ «ФАОН НФ» поставило позивачу ТМЦ – гільзи кабельні, наконечники кабельні, що підтверджується видатковими накладними, рахунками-фактурами та податковими накладними (а.с.11-20 том 4)
Транспортування відбулося транспортним засобом директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ» ОСОБА_1 . Рено НОМЕР_1 , що підтверджується  договором позички транспортного засобу, ТТН, наказами про відрядження, посвідченнями про відрядження (а.с.40-45 том 4)
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано платіжні доручення, акт звіряння рахунків, виписки руху по рахунку (а.с.21, 46-49 том 4)
Надходження та використання позивачем товару, отриманого  від ТОВ «ФАОН НФ», підтверджується картками рахунку, оборотньо-сальдовими відомостями, калькуляцією собівартості продукції, (а.с.22-39, 50-58 том 4)
ТОВ «ФАОН НФ» на час здійснення поставки ТМЦ на адресу позивача було належним чином зареєстровано в ЄДРПОУ, перебувало на обліку у відповідному органі доходів і зборів, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (а.с.3 том 4)
Податкові накладні за цією господарською операцією  належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних,  зауважень щодо ПН з боку податкового органу не надходило. 
Податковий орган зробив висновок про нереальність господарської операції з ТОВ «ФАОН НФ» з огляду на відсутність реального джерела первинного походження товару; наявність суттєвих недоліків видаткових накладних та ТТН; відсутність підтвердження отримання ТМЦ на склад продавця; відсутність документів, передбачених договором; наявність податкової інформації щодо порушень ТОВ «ФАОН НФ» податкового законодавства, відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності.
Крім того, на підтвердження подальшої реалізації товарів (муфт з`єднувальних), виготовлених позивачем з комплектуючих (гільзи, наконечники тощо), придбаних у контрагентів ТОВ «ХТФ РЕАЛІСТ», ТОВ «ЛИГАС», ТОВ «АФ СЕГМЕНТ»,   позивачем надано договори, видаткові накладні, довіреності, листи, ТТН  (а.с.65-109 том 4)
Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що податковий орган в якості загальних підстав для висновку про відсутність реального характеру господарських відносин позивача з контрагентами ТОВ «ПОТОК-К» за грудень 2016 року, ТОВ «АФ СЕГМЕНТ»  за січень - березень 2017 року, ТОВ «ХТФ РЕАЛИСТ»  за червень 2017 року, ТОВ «ТФ АПИС» за січень 2018 року, ТОВ «ФАОН НФ»  та ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А»  за березень 2018 року, ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ»  за травень 2018 року, ТОВ «ЛИГАС» за січень 2019 року визначив:
-наявність податкових інформацій, що свідчить про неможливість здійснення господарських операцій контрагентами-постачальниками;
-відсутність у контрагентів-постачальників необхідних умов для здійснення господарських операцій: незнаходження за юридичною адресою, відсутність достатньої кількості персоналу, складських приміщень, транспортних засобів;
-складення з порушеннями правил бухгалтерського обліку видаткових накладних, товарно-транспортних накладних;
-відсутність сертифікатів якості на товар;
- наявність кримінальних проваджень, порушених відносно контрагентів позивача.
Щодо складення первинних документів – видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, - з порушенням правил бухгалтерського обліку суд зазначає наступне.
Як визначено частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: 
назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до   Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському  обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (далі – Положення №88) (…) залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Згідно п.2.5 Положення №88 (…) повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі підтвердження можуть бути підтверджені, зокрема,   письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Як свідчать матеріали справи видаткові накладні, надані ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «АФ СЕГМЕНТ», ТОВ «ХТФ РЕАЛИСТ», ТОВ «ТФ АПИС», ТОВ «ФАОН НФ», ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А», ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ», ТОВ «ЛИГАС» мають реквізити: 
Назву документа – «видаткова накладна», номер та дату складання;
Назву підприємств, від імені яких складено документ  (постачальник), з зазначенням його коду за ЄДРПОУ, індивідуального податкового номеру, адреси та банківських реквізітів; покупець(замовник)  ТОВ «УКРТРАНССНАБ»;
Зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посилання на договір, найменування товару, його кількість та одиницю виміру, ціну, а також вартість без ПДВ, ПДВ, вартість з ПДВ;
Посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: від постачальника – керівник, його прізвище; від покупця -  посада та прізвище відповідальної особи; особисті підписи осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що видаткові накладні, визначені податковим органом в акті перевірки як такі, що не мають обов`язкових реквізітів, - відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо обов`язкових реквізитів первинних документів та містять відомості про господарські операції по поставці товарів за укладеними договорами з вищезазначеними контрагентами.
Тому висновок податкового органу щодо відсутності у видаткових накладних обов`язкових реквізитів є неприйнятним. 
Також не заслуговує на увагу доводи податкового органу про порушення порядку ведення бухгалтерського обліку в частині визначення ідентичної нумерації видаткових накладних, податкових накладних, рахунків-фактур, оскільки Законом №996 та іншими нормативно-правовими актами не визначено такий порядок нумерації первинних документів як порушення бухгалтерського та податкового законодавства. 
Крім того, така нумерація первинних документів не може безумовно свідчити про нереальність господарської операції, оскільки реальний характер операції визначається в сукупності з іншими первинними документами, наданими на підтвердження здійснення такої операції, на підтвердження  її економічної доцільності   для суб`єкта господарювання.
Вказуючи на дефектність товарно-транспортних накладних, податковий орган посилається на п.11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року (далі – Правила), а саме: товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Спірні товарно-транспортні накладні містять обов`язкові реквізити: 
-назву – товарно-транспортна накладна;
-номер та дату складання;
-найменування перевізника, замовника, вантажоодержувача, вантажовідправника;
-найменування та кількість вантажу (або перелічені відповідно до видаткової накладної, або визначено видаткову накладну);
-автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер);
-пункти навантаження та розвантаження (наведені назви міст, які співпадають з містами реєстрації постачальника та покупця, його філії);
-посади, прізвища та підписи відповідальних осіб, вантажовідправника, вантажоодержувача та водія/експедитора.
Як визначено абзацем 9 частини другої статті 9 Закону №996 неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Вивчивши спірні товарно-транспортні накладні, суд приходить до висновку, що відсутність  окремих реквізитів в товарно-транспортних накладних  (відсутність довіреності на отримання товару за наявності наказів про відрядження, посвідчень на відрядження; відсутність інформації про розвантаження  товару (маса, час прибуття, час вибуття, час простою); відсутність підпису осіб, відповідальних за вантажно-розвантажувальні операції) при отриманні позивачем власного вантажу в сукупності з іншими наданими ТОВ «УКРТРАНССНАБ» первинними документами не позбавляють можливості ідентифікувати господарські операції з контрагентами по поставці товарно-матеріальних цінностей.
Крім того, суд зазначає, що складання товарно-транспортної накладної не за встановленою формою чи з помилками може свідчити про порушення правил перевезення вантажу, а не про нездійснення господарської операції, оскільки  Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні встановлюють права та обов`язки, відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). 
Отже, ТТН призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним  транспортом.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надані видаткові накладні, товарно-транспортні накладні в сукупності з іншими первинними документами підтверджують реальність господарських операцій позивача з контрагентами, а певні недоліки в їх складанні не можуть бути безумовними підставами для визнання господарських операцій такими, що в дійсності не відбулися.
Суд вважає безпідставними посилання податкового органу на  відсутність документів, що підтверджують якість товарів (відсутність документів, що передбачені умовами договору), оскільки сертифікати якості чи походження товарів не належать до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік, та не містять відомостей про господарську операцію. 
З огляду на викладене, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товарів не є доказом наявності складу податкового правопорушення, оскільки їх відсутність не впливає на реальність господарських операцій.
На підтвердження використання отриманих від контрагентів товарно-матеріальних цінностей позивачем надані картки рахунків, оборотно-сальдові відомості, калькуляції собівартості продукції, видаткові накладні, виписані позивачем на реалізацію муфт з`єднувальних, кінцевих  (вироблених з ТМЦ, отриманих від спірних контрагентів) ТОВ «ВА і К», ТОВ «С.І.ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ЕНКО», КП «МІСТЕЛЕКТРОТРАНССЕРВІС», а також договори із зазначеними покупцями, довіреності, ТТН, рахунки-фактури.
Зазначені документи, в сукупності з наданими ТОВ «УКРТРАНССНАБ» первинними документами на виконання господарських договорів, укладених з контрагентами та документами, які підтвержують оприбуткування придбаних ТМЦ в бухгалтерському обліку позивача, підтверджують використання у власній господарській діяльності позивача комплектуючих та металевих виробів, отриманих від ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «АФ СЕГМЕНТ», ТОВ «ХТФ РЕАЛИСТ», ТОВ «ТФ АПИС», ТОВ «ФАОН НФ», ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А», ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ», ТОВ «ЛИГАС», а саме – виготовлення електричного устаткування позивачем для подальшого продажу.
Крім того, ці документи, з урахуванням основного виду діяльності позивача (зокрема, КВЕД 27.90 –виробництво іншого електричного устаткування, КВЕД 46.69 – оптова торгівля іншими машинами і устаткуванням), підтверджують використання ТМЦ в умовах власної господарської діяльності в процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва позивача, виконання робіт та надання послуг тощо, тобто документи підтверджують направленість ТОВ «УКРТРАНССНАБ» на отримання економічної вигоди від здійснення господарської діяльності.
Для здійснення господарської діяльності позивач використовував   орендовані основні засоби, що підтверджується наданим договором (а.с.55-58 том 2), укладеним з регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області 24.03.2014 року щодо отримання приміщень в оренду з метою розміщення складу, виробництва електричного устаткування, офісу.
За наявності приміщення-виробництва, використання позивачем транспортного засобу директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ»  Рено НОМЕР_1 для перевезення придбаних у контрагентів ТМЦ, суд не приймає посилання податкового органу на відсутність документів, що підтверджують отримання товару на складі позивача. Також це посилання спростовується картками рахунків, оборотньо-сальдовими відомостями.
Крім того, як свідчать матеріали документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНССНАБ» податковим органом також при перевірці використовувалися податкові накладні, виписані контрагентами позивача.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Тобто, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у позивача виникло право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.
На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість.
Співставлення первинних, податкових, платіжних та облікових документів по господарським операціям позивача з ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «АФ СЕГМЕНТ», ТОВ «ХТФ РЕАЛИСТ», ТОВ «ТФ АПИС», ТОВ «ФАОН НФ», ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А», ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ», ТОВ «ЛИГАС»,  із документами, які підтверджують реальність таких господарських операцій, вказує, на те що спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних господарських операцій.
У податковому праві визначається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
За умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають за межами його впливу.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію в своїх постановах, зокрема, від 17.04.2018 року у справі № 808/1543/17, від 07.03.2018 року у справі № 804/3420/16, від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, відповідно до якої, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Податковим органом в акті перевірки не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
Не заслуговує на увагу посилання податкового органу, що контрагенти позивача не є виробниками поставлених йому товарів та відсутнє справжнє джерело первинного походження товарів, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Відповідачем не надано доказів того, що  позивач знав або міг дізнатися  про те, що його контрагент порушує вимоги податкового законодавства, а також доказів того, що позивач був безпосередньо залучений до зловживань контрагента у системі оподаткування. 
Податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач як платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди. 
Посилання відповідача, що висновок про нереальність здійснення господарських операцій підтверджений податковою інформацію, є неприйнятними, оскільки  правильність нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові  від 07 серпня 2018 року у справі №0870/4806/12.
У випадку посилання на таку інформацію, відповідач має надати докази, зокрема у вигляді винесення відносно таких осіб податкових повідомлень-рішень чи судових рішень, що набрали законної сили, якими встановлено факт порушення податкового законодавства.
При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
В рішеннях Європейського суду з прав людини, що прийняті в справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03), «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява № 6689/03) наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв`язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами. Зокрема, зазначено, що платник податку на додану вартість не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо такий платник не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Також є неприйнятними доводи податкового органу про наявність кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача з огляду на наступне.
Відповідно до частини шостої статі 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Верховний Суд в постанові від 06.11.2018 по справі № 822/551/18 зазначив, що протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві, а факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами.
Таким чином наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача  не можуть вважатися належним доказом фіктивності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
На підставі встановлених обставин справи суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, а сукупність наданих позивачем доказів свідчить про належне відображення позивачем спірних господарських операцій у податковому обліку, що обумовлює правильність висновку суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Стосовно  визнання судом першої інстанції протиправними дій відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНССНАБ» з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «ПОТОК-К», ТОВ «АФ СЕГМЕНТ», ТОВ «ХТФ РЕАЛИСТ», ТОВ «ТФ АПИС», ТОВ «ФАОН НФ», ТОВ «ЛІДЕР ТОРГ А», ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ», ТОВ «ЛИГАС», - суд зазначає наступне.
Невиїзна документальна перевірка ТОВ «УКРТРАНССНАБ» проведена на підставі наказу ТУ ДФС у Донецькій області від 22.07.2019 №1380 «Про проведення на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст. 79 Податкового кодексу України з 12.08.2019 року документальної/позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНССНАБ»» 
Наказом від 22.07.2019 №1380  визначено предмет та термін проведення перевірки з 12.08.2019 року.
На наслідками перевірки податковим органом складено акт 23.08.2019 року.
Статтею 79 Податкового Кодексу України  визначено особливості проведення документальної невиїзної перевірки.
Зокрема, пунктом 79.1 статті 79 Податкового Кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. 
Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
За правилами пункту 79.2 статті 79 Податкового Кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника  (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Позивачем було оскаржено правомірність наказу № 1380 від 22.07.2019 року в судовому порядку.
Рішенням Донецького окружного суду від 22.11.2019 у справі 200/10838/19-а, яке набрало законної сили 23.12.2019 року,  наказ ГУ ДФС у Донецькій області від 22.07.2019 №1380 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНССНАБ» визнано протиправним та скасовано.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки наказ на проведення документальної невиїзної позапланової перевірки визнано протиправним та скасовано, а відтак дії відповідача щодо проведення такої перевірки є протиправними, що свідчить також і про протиправність прийняття податкових повідомлень-рішень за наслідками такої перевірки.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКРТРАНССНАБ» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування  постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями  308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня  2020 року у справі  №200/1449/20-а  – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня  2020 року у справі  №200/1449/20-а – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 16 червня 2020 року.
Касаційна скарга  на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст.328 КАС України, пункту 3 розділу 6 «Прикінцеві положення» КАС України.
Повне судове рішення складено 16 червня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                   І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук 

                                                                                                                      І.В. Геращенко