ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року	Львів	Справа № 140/3356/19 пров. № А/857/2639/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                            Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                                Іщук Л.П., Обрізко І.М.,
                                                                                                                                   
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі за його позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

суддя у І інстанції                                                            Ксензюк А.Я., 
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Луцьк,
дата складення повного тексту рішення                               10 січня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

15 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати протокольне рішення комісії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 10 липня 2019 року № 21 у частині припинення виплати йому субсидії з квітня 2016 року по січень 2018 року та зобов`язання повернути надміру виплачені кошти за цей період у сумі 21106,30 грн. Окрім того, просив зобов`язати відповідача поновити житлову субсидію з квітня 2016 року по січень 2018 року та стягнути в його користь 21106,30 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі № 140/3356/19 у задоволенні позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що припинення виплати позивачу субсидії є правомірним, оскільки той не повідомив про купівлю автомобіля членом сім`ї, на якого розрахована субсидія.
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ОСОБА_1 , який у своїй скарзі просив скасувати його та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що про купівлю автомобіля його невісткою він не знав, оскільки разом не проживають. Тому суд прийшов до помилкового висновку про навмисне приховання такого факту позивачем. Окрім того, на думку позивача, сума надміру виплачених коштів мала б складати значно меншу суму, ніж вказано відповідачем. Оскільки скаржник вважає, що якщо автомобіль куплено у липні 2015 року, то субсидію мали б зняти лише з липня 2015 року по червень 2016 року, а не за весь період.
Відповідач подав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачеві та особам, зареєстрованим у житловому приміщені/будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі заяви позивача від 15 травня 2015 року та Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, та поданої у них інформації було надано субсидію на період з квітня 2015 року по березень 2016 року, а далі у порядку автоматичного перерахунку з квітня 2016 року по березень 2017 року, у квітні 2017 року та з травня 2017 року по квітень 2018 року.
20 березня 2018 року дружина позивача ОСОБА_2 звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про призначення житлової субсидії, у якій просила зняти з нарахувань сім`ю сина, які фактично проживають за іншою адресою.
Протокольним рішенням № 5 від 23 квітня 2018 року Комісії з питань призначення державних соціальних допомог, яка створена при виконавчому комітеті Луцької міської ради, ОСОБА_2 призначено житлову субсидію із розрахунку фактично проживаючих осіб на період з березня по квітень 2018 року.
10 жовтня 2018 року вже позивач звертався до Департаменту із заявою про призначення житлової субсидії із розглядом на Комісії з підстав зняття з нарахувань сім`ї сина.
Протокольним рішенням № 20 від 26 грудня 2018 року Комісії позивачу призначено субсидію з розрахунку фактично проживаючих осіб на період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.
При вибірковій перевірці справ отримувачів житлових субсидій державним соціальним інспектором Департаменту соціальної політики Луцької міської ради було виявлено, що позивач не повідомив у місячний термін з моменту придбання 23 липня 2015 року членом сім`ї, на яку була розрахована субсидія, ОСОБА_4 автомобіля марки RENAUT CANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого складає 75700 грн 00 коп.  За результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, складено акт № 81 від 27 червня 2019 року.
10 липня 2019 року Комісією з питань призначення державних соціальних допомог при виконавчому комітеті Луцької міської ради прийнято рішення, оформлене протоколом № 21, яким припинено позивачу надання призначеної житлової субсидії з липня 2019 року.
Рішенням про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій від 11 липня 2019 року, визначено обсяг надміру виплачених коштів у сумі 21106 грн 30 коп за період автоматного перерахунку з квітня 2016 року по березень 2017 року та з травня 2017 року по січень 2018 року (періоди, де субсидія розрахована на двох осіб до перерахунку не включалися).
Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваній вимозі та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової  субсидії для відшкодування витрат га оплату житлово-комунальних послуг регламентовані Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №   848 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 року №   329) із змінами та доповненнями, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 848).
Як передбачено пунктом 2 Положення № 848, право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
Пунктом 7 Положення № 848 встановлено, що субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, з якого призначається субсидія.
У разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають, на підставі рішення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих (довідки, що підтверджують місце перебування особи на території іншої адміністративно-територіальної одиниці у зв`язку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідки про оплату житлово-комунальних послуг в іншому житловому приміщенні (будинку), акти обстеження матеріально- побутових умов домогосподарства селищної, сільської або міської ради, акти житлово-експлуатаційних організацій про фактично проживаючих осіб, договори оренди житла в іншому місці). У разі відсутності документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих, рішення приймається на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.
Згідно із пунктом 8 Положення № 848 для призначення субсидії сукупний дохід обчислюється виходячи з доходів, нарахованих особам, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, без урахування податку з доходів фізичних осіб, відомості про які надаються структурним підрозділам з питань соціального захисту населення ДФС, Пенсійним фондом України, фондами соціального страхування.
Як передбачено пунктом 13 Положення № 848, для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у випадках, якщо особа звертається за призначенням субсидії на основі середньомісячного сукупного доходу осіб зареєстрованих в житловому приміщенні за шість місяців, що передують місяцю звернення за призначенням субсидії.
Забороняється вимагати від громадян документи, що не передбачені Положенням.
Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.
Міністерством соціальної політики розроблені та затверджені форми заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. В заяві надруковане попередження, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарі оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень) необхідно протягом місяця повідомити це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, з яким особа ознайомлюється при заповненні Заяви та проставляє особистий підпис.
Пунктом 14 Положення № 848 встановлено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30   квітня.
Після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян.
Згідно з підпунктом 5 пункту 5 Положення № 848 субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень.
Пунктом 20 Положення № 848 передбачено, що якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані, у тому числі про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, або не повідомив про купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 Положення, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, позивач не повідомив про купівлю 23 липня 2015 року членом сім`ї, на якого розрахована субсидія, автомобіля марки RENAUT CANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого складає 75700,00   грн. 
Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було відомо про здійснення членом сім`ї ОСОБА_4 вказаної покупки апеляційним судом до уваги не приймаються з огляду на їх нелогічність та покладений на позивача відповідний законодавчий обов`язок, з яким він погоджувався при оформленні субсидії.
10 липня 2019 року у зв`язку із встановленими фактами подання недостовірної інформації про купівлю членом сім`ї автомобіля та неподанням відповідної інформації до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради відповідачем було прийнято протокольне рішення про припинення надання призначеної житлової субсидії ОСОБА_1 та рішення № 1/21-45 від 11 липня 2019 року про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій у розмірі 21106,30 грн.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень та докази, надані позивачем, апеляційний суд   дійшов висновку, що  встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача,  покладену в основу його позовних вимог, а тому йому підставно відмовлено у задоволенні таких судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі № 140/3356/19 - без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко