ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/3192/19
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді        Березкіної О.В. (доповідач),
 суддів        Іванова О.Г., Антоніка С.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу     Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп", м. Кривий Ріг
на рішення  господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019 року (суддя Ніколенко М.О.)  у справі № 904/3192/19 
за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта", м. Київ 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп", м. Кривий Ріг 
про стягнення пені у розмірі 13 693,12 грн. та штрафу у розмірі 7 609,69 грн.   

                                                    ВСТАНОВИВ:

Позивач- Акціонерне товариство "Укрпошта" звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп" із позовом про стягнення пені у розмірі 13 693,12 грн. та штрафу у розмірі 7 609,69 грн.
          Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від  11.12.2019 року  у справі № 904/3192/19 позов задоволено частково.
Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп" на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" пеню у розмірі 13    663,01 грн., штраф у розмірі 7 609,69 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 1918,28 грн.
Суд відмовив у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 30,11 грн.
          Не погодившись з рішенням суду, відповідач -  Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп" звернувся з апеляційною  скаргою, в якій  просив рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019року скасувати,  відмовити у задоволенні позовних вимог  та стягнути на користь ТОВ  “ЮРІСТЕК ГРУП” витрати понесені в зв`язку з розглядом даної справи, які складаються з судового збору у розмірі - 2877,43 грн., та витрат на правову допомогу у розмірі - 7000 грн.
В обґрунтування  своєї скарги апелянт посилається на те, що  судом першої інстанції  неповно з`ясовано обставини,  що мають значення для справи, зроблено неправильні висновки, не досліджено всі  належні докази.
Зокрема,   апелянт вважає, що суд не врахував той  факт, що умовами договору кінцевий строк надання послуг  визначений  31 березня 2019 року,  а  оскільки договір не містить застереження, що додатки до договору є  його невід`ємною частиною, то відсутні підстави вважати порушення відповідачем  строків надання послуг  за договором.
На думку апелянта,  позивач не мав жодного права  зменшувати у Додатках до Договору, які не є  його невід`ємною частиною,  строків надання  послуг та вартості таких послуг.
Апелянт посилається на те, що  судом першої інстанції  не прийнято до уваги порушення позивачем вимог та строків, передбачених  п.2.2 та п.2.3 договору.
Оскільки  позивач  порушив строки передачі правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, відповідно  відповідач мав можливість приступити до надання послуг лише після передачі необхідних документів. З огляду на  таке,   суд першої інстанції неправильно визначив період початку порушення  зобов`язання за  договором про надання послуг.
Господарським судом під час винесення рішення не перевірено докази додані до матеріалів справи відповідачем, з яких вбачається що перебіг часу для надання послуг за умовами Договору може рахуватись з 10.12.2018 року (дата передачі першого пакету документів відповідачу) до 28.01.2019 року (дата скасування довіреностей позивачем).
Також апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано той факт, що відповідач на виконання вимог пункту 9.3. Договору поклав на рахунок у банку гарантію забезпечення виконання Договору на суму 57000 грн., що становить 3 відсотки вартості (ціни) Договору.
Позивач,  безпідставно надіславши вимогу банку у грудні 2018 року,  отримав всю суму забезпечення на свої рахунки, не зважаючи на те, що гарантія забезпечення розраховувалась від ціни Договору у розмірі 1 900 000,00 грн, а позивач в подальшому замовив та сплатив відповідачу лише 58707,73 грн. з урахуванням ПДВ. 
Крім того, апелянт  зазначає, що   він не мав можливості  надати послуги з реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна позивача у зв`язку з тим, що  усі об`єкти позивача  належать до державної форми власності, а тому  державні реєстратори  на законних підставах  відмовляли у реєстрації права власності  на ці об`єкти за позивачем. 
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019 року у справі №904/3192/19.
Ухвалою Центрального     апеляційного господарського суду від 20.01.2020року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп" на рішення  господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019 року   у справі № 904/3192/19 (суддя Ніколенко М.О.)  в порядку  письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу  України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу  України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
          За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Позивачем – Акціонерним товариством «Укрпошта» надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення ( відзив на апеляційну скаргу).
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню  з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, Публічним акціонерним товариством “Укрпошта” (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство “Укрпошта”) були проведені відкриті торги на закупівлю ДК 021:2015 70330000-3 Послуги з управління нерухомістю, надавані на платній основі чи на договірних засадах (послуги з супроводу державної реєстрації права приватної власності на об`єкти нерухомого майна АТ “Укрпошта”, в тому числі, підготовки необхідних документів, супровід/надання інших послуг, які необхідні для такої реєстрації), ідентифікатор закупівлі UА-2018-05-11-002176-а.
Переможцем зазначених торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп". 
В подальшому, між АТ “Укрпошта” (надалі – замовник) та ТОВ "Юрістек Груп" (надалі – виконавець) було укладено договір про надання послуг №060718-01/129Пі від 06.07.2018 (надалі – договір), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується за замовленнями замовника якісно та в строки, визначені договором, надавати послуги з супроводу державної реєстрації права приватної власності на об`єкти нерухомого майна замовника, в тому числі підготовки необхідних документів, супровід/надання інших послуг, які необхідні для такої реєстрації, перелік та вартість яких визначені у додатку №1 до договору (надалі - послуги), а замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується їх прийняти та оплатити. У розумінні Закону України “Про публічні закупівлі” предметом цього договору є “Послуги з управління нерухомістю, надавані на платній основі чи на договірних засадах” згідно з кодом ДК 021:2015 - 70330000-3.
Пунктом 1.2. договору визначено, що договір передбачає можливість неодноразового замовлення надання послуг. Для цього кожного разу, при виникненні потреби у наданні послуг, сторони укладають двосторонній документ - замовлення 1 (першого) етапу та замовлення 2 (другого) етапу за формами, узгодженими сторонами у додатку №2 до договору. У замовленнях сторони узгоджують перелік та обсяг послуг, вартість послуг, розраховану відповідно до додатку №1 до договору, строки надання послуг, а також інші, необхідні на розсуд сторін, умови.
Звертаючись до відповідача із позовом про стягнення пені у розмірі 13 693,12 грн. та штрафу у розмірі 7 609,69 грн., позивач – акціонерне товариство «Укрпошта», посилався на порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг № 060718-01/129Пі від 06.07.2018 в частині надання послуг у повному обсязі та встановлені строки. 
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що  відповідач  порушив свої зобов`язання за договором, а саме:
- порушив строки виготовлення технічних паспортів та строки для надання актів приймання-передачі наданих послуг та рахунків на оплату послуг щодо об`єктів №22-№60, передбачених замовленням 2-го етапу №1 від 23.11.2018, оскільки  замість визначеної сторонами кінцевої дати надання виконавцем таких документів – 09.01.2019 замовник отримав документи лише 25.03.2019;
- не надав послуг щодо отримання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права приватної власності, передбачених замовленням 2-го етапу №1 від 23.11.2018, що стало підставою  для скасування замовником довіреності, виданої виконавцю на отримання вказаних витягів;
- порушив строки обстеження об`єктів на предмет відповідності наявних їх технічних характеристик даним паспортів та надання сформованого акту затвердження переліку послуг щодо об`єктів №1-38, передбачених замовленням 1 (першого) етапу №2 від 27.11.2018. Так, станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом визначені послуги виконавцем не надані.
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, за своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є змішаним та поєднує в собі      елементи договору про надання послуг      та договору підряду, оскільки його предметом є як надання послуг, які споживаються в процесі їх надання, так і виконання робіт.
Відповідно до ч. 2      ст. 628 ЦК України,      до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно з положеннями      ст. 837 Цивільного кодексу України,      за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник - прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За змістом      ст.901 Цивільного кодексу України,      за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник - оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, між сторонами було підписано такі замовлення:
1. Замовлення 1-го етапу №1 від 29.10.2018, яким передбачалось обстеження об`єктів нерухомого майна (далі - об`єкти) по 22 об`єктам Харківської області на предмет необхідності проведення технічної інвентаризації. Згідно п. 3.1 зазначеного замовлення, по об`єктам № 1 – 22 формування виконавцем Актів затвердження переліку послуг та їх підписання сторонами здійснюється протягом 20-ти робочих днів з дня підписання сторонами цього замовлення, але не пізніше 22.11.2018.
2. Замовлення 2-го етапу №1 від 23.11.2018, яким передбачалось виготовлення виконавцем технічних паспортів по 43 об`єктах Харківської області (об`єкти №22- №60, включаючи 5 об`єктів за позицією №28 даного замовлення) та отримання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності - по 60 об`єктах (об`єкти №1- №60 даного замовлення).
Згідно п. 3 зазначеного замовлення, датою закінчення надання послуг є:
3.1 по об`єктах №1-21 - не пізніше 17.12.2018. В строк, зазначений у цьому пункті виконавець зобов`язаний підписати та передати замовнику у двох примірниках: Акт приймання - передачі наданих послуг разом з рахунком на оплату та Акт приймання - передачі документів. Акт приймання - передачі документів має бути підтверджений документами, які підлягають передачі, а саме: документами, які передавалися замовником для отримання послуг (правовстановлюючі, технічні паспорти, тощо) та документами, які свідчать про результати наданих послуг (технічні паспорти, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права приватної власності на об 'єкти №1-21 тощо);
3.2 по об`єктах №22-60 - не пізніше 09.01.2019. В строк, зазначений у цьому пункті виконавець зобов`язаний підписати та передати замовнику у двох примірниках: Акт приймання - передачі наданих послуг разом з рахунком на оплату та Акт приймання - передачі документів. Акт приймання - передачі документів має бути підтверджений документами, які підлягають передачі, а саме: документами, які передавалися замовником для отримання послуг (правовстановлюючі, технічні паспорти, тощо) та документами, які свідчать про результати наданих послуг (технічні паспорти, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права приватної власності на об`єкти №22-60).
3. Замовлення 1 (першого) етапу №2 від 27.11.2018, яке передбачає обстеження 8 об`єктів по Київській області (об`єкти №1-8) на предмет відповідності наявних їх технічних характеристик даним паспортів. Згідно п. 3.1 зазначеного замовлення, дата закінчення надання послуг, формування виконавцем Актів затвердження переліку послуг та їх підписання сторонами - не пізніше 07.12.2018.
Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Проте,  у порушення умов  договору,  відповідач, як надавач  послуг, порушив свої зобов`язання за договором, виготовивши  технічні паспорти щодо об`єктів №22-№60, передбачених замовленням 2-го етапу №1 від 23.11.2018 не до визначеної сторонами кінцевої дати надання виконавцем таких документів – 09.01.2019, а лише  25.03.2019;  не надав послуг щодо отримання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права приватної власності, передбачених замовленням 2-го етапу №1 від 23.11.2018  та  порушив строки обстеження об`єктів на предмет відповідності наявних їх технічних характеристик даним паспортів та надання сформованого акту затвердження переліку послуг щодо об`єктів №1-38, передбачених замовленням 1 (першого) етапу №2 від 27.11.2018.
Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до пункту  4.2 Договору, за порушення строків надання Послуг відповідно  до цього Договору з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості несвоєчасно наданих послуг за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30  днів додатково стягується штраф у  розмірі  7% від вартості ненаданих послуг.
Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Оскільки  відповідач   порушив умови договору щодо строків надання послуг, то суд першої інстанції  обгрунтовано  стягнув на користь позивача штраф у розмірі 7 609,69 грн.  та  перерахувавши  пеню за 10.01.2019 по 24.03.2019  стягнув її у розмірі  2    228,07 грн., оскільки позивачем при здійсненні нарахування пені не було враховано, що день фактичного виконання зобов`язання не включається в період часу, за який здійснюється стягнення штрафних санкцій.
За розрахунком суду, пеня за порушення строків надання технічних паспортів, передбачених замовленням 2 етапу №1 від 23.11.2018, має нараховуватись з 10.01.2019 по 24.03.2019.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними  доводи апелянта про те, що  умовами договору кінцевий строк надання послуг  визначений  31 березня 2019 року,  а  оскільки договір не містить застереження, що додатки до договору є  його невід`ємною частиною, то відсутні підстави вважати порушення відповідачем  строків надання послуг  за договором.
Так,    пунктом  5.1 Договору   визначено  строк дії Договору – до 31.03.2019 року, а не строк надання послуг, що не є  тотожнім  поняттям.
Згідно  п.10.6 Договору зазначено, що Додатки до Договору є  його невід`ємною частиною, а тому доводи апелянта  про  те, що  такі додатки, які визначають строки виконання певного переліку  робіт, не є його  частиною,  не грунтуються на обставинах справи. 
Посилання  апелянта на те, що порушення зобов`язань з надання послуг за договором сталося з незалежних від нього причин, такоє є необгрунтованим з огляду на наступне.
За змістом ст. 906 ЦК України, Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідачем не надано доказів того що виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили. 
За змістом статей 847 та 848 ЦК України, Підрядник зобов`язаний своєчасно попередити замовника про наявність обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи. Якщо замовник, незважаючи на своєчасне попередження з боку підрядника, у відповідний строк не замінить недоброякісний або непридатний матеріал, не змінить вказівок про спосіб виконання роботи або не усуне інших обставин, що загрожують якості або придатності результату роботи, підрядник має право відмовитися від договору підряду та право на відшкодування збитків.
В матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідач неодноразово звертався до державних реєстраторів для здійснення державної реєстрації права приватної власності на об`єкти нерухомого майна, що державні реєстратори відмовляли у проведенні вказаних дій, відсутні докази з яких можна побачити підстави таких відмов, відсутні докази які свідчать про можливе оскарження таких дій державних реєстраторів. 
Відповідачем не надано жодного доказу того, що  він не мав можливості здійснити реєстрацію права власності позивача на  об`єкти нерухомості у зв`язку із тим, що  вони є  об`єктом права державної власності.
Доводи  відповідача про те, що позивач  порушив строки передачі правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, відповідно  відповідач мав можливість приступити до надання послуг лише після передачі необхідних документів, а тому   суд першої інстанції неправильно визначив період початку порушення  зобов`язання за  договором про надання послуг, є безпідставними.
Так, відповідно до п. 2.2 Договору,  Замовник протягом 10  робочих днів з дня підписання сторонами Замовлення 1 першого етапу передає Виконавцю оригінали наявних правовстановлюючих документів, технічних паспортів на об`єкти нерухомого майна, вказані в Замовленні 1 першого етапу, а також інші документи, визначені законодавством та необхідні для реєстрації права власності Замовника на такі об`єкти, та які не є результатом надання Послуг за цим Договором.
Пунктом 2.3 передбачено, що  в акті приймання-передачі документів виконавець зазначає об`єкти, відносно яких Замовником не надані визначені законодавством документи для реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна або об`єкти незавершеного будівництва та які не є результатом надання послуг за цим договором. Відносно  таких об`єктів виконавець  може  приступити до надання послуг після виконання  Замовником обов`язку передачі необхідних документів  та відповідно  штрафні санкції на несвоєчасне надання  послуг у такому випадку не нараховуються замовником, а перебіг строку для надання послуг починається з  дня передачі Замовником необхідних документів для реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна або об`єкти незавершеного будівництва. 
Таким чином, умовами договору   саме на відповідача, як  Виконавця послуг, покладено обов`язок зазначити в акті приймання-передачі  про ненадання  замовником необхідного  переліку  документів, що  надавало б право  вважати  початок строку надання послуг з дня передачі таких документів.
Проте,   в актах приймання-передачі документів  виконавець не зазначив про те, що   звамовник не передав   необхідні документи,  відсутність яких   позбавила його можливості виконати умови договору у визначений час.
З огляду на вищезазначене,  суд   першої інстанції правильно визначив початком періоду прострочки виконання робіт згідно замовлень  2 та першого етапу з 18.12.2018 року, 10.01.2019 та 08.12.2018 року відповідно.
Посилання  відповідача на те, що  позивач мав почати розрахунок штрафних санкцій не раніше 40 днів з моменту підписання акту приймання-передачі документів, є  неспроможними, оскільки  пунктом 2.5.1 Договору передбачено, що  виконавець забезпечує  проведення обстеження об`єктів,  визначених у замовленні 1 етапу в строки, передбачені у замовленні, які не можуть перевищувати 40 календарних днів  з моменту підписання сторонами акту приймання передачі документів згідно п. 2 2 договору.
Тобто, виконавець зобов`язаний був виконати  обстеження об`єктів у строки,  визначені у замовленні, та не пізніше 40 календарних днів з моменту підписання актів приймання передачі.
Як вбачається з Замовлення 2 (другого етапу) № 1 від 23.11.2018 року, кінцева дата виконання послуги згідно замовлення   щодо отримання  витягів з  Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкти № 1-21– 17.12.2018 року,  отримання  витягів з  Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкти № 22-60 – до 09.01.2019 року, на виготовлення технічних паспортів та надання актів приймання-передачі наданих послуг щодо об`єктів № 22-60 – до 09.01.2019 року.
Замовленням 1(першого) етапу № 2 від 27.11.2018 року передбачена кінцева дата виконання послуг щодо обстеження об`єктів на предмет відповідності наявних  їх технічних характеристик даним паспортів щодо об`єкту № 1-38 – до 07.12.2018 року.
При цьому,  колегія суддів зазначає, що  жодних змін  до договору в частині зміни строків  надання послуг,   погоджених сторонами у замовленні, не надано.
Більш того,  акти приймання-передачі документів від 10.12.2018, 11.12.2018,12.12.2018, 17.12.2018 року на які посилається відповідач, були долучені відповідачем лише до апеляційної скарги, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції, поважності причин не надання цих доказів суду першої інстанції відповідач не надав, а тому     вони не можуть  бути прийняті у якості доказів у справі.
Доводи апелянта про те, що позивач безпідставно  отримав кошти за банківською гарантією,   є безпідставними, оскільки  кошти,  що надійшли замовнику як забезпечення виконання договору, не є  виконанням Виконавцем зобов`язань за цим договором та не звільняють Виконавця від сплати  повної суми штрафних санкцій ( відповідальності) та збитків за Договором ( п. 9.3.6 Договору).
Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними  і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав     їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до    ст. 276 Господарського процесуального кодексу України      є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на  апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп", м. Кривий Ріг. 

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп", м. Кривий Ріг – залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Дніпропетровської  області від 11.12.2019 року  у справі   № 904/3192/19 – залишити без змін.
          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрістек Груп", м. Кривий Ріг.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3    ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.      
Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.03.2020року.

Головуючий суддя                                                                           О.В.Березкіна  
                                
Суддя                                                                                                  О.Г.Іванов

Суддя                                                                                                  С.Г.Антонік