Ухвала 
20 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 712/7694/17
провадження № 61-17334св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Сімоненко В. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до регіонального відділення Фонду державного майна України у Черкаській області, третя особа: колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець», про визнання незаконним та скасування наказу про припинення юридичної особи, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси в складі судді Токової С. Є.             від 15 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області в складі суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В., Фетісової Т. Л.,               від 30 січня 2018 року,      
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до регіонального відділення Фонду державного майна України у Черкаській області про визнання незаконним та скасування наказу про припинення юридичної особи.
 
Позов обґрунтовано тим, що вони є жителями села Ягубець, Христинівського району Черкаської області та працівниками ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець».
 
Позивачі вказують, що відповідно до положень ЗК України їм гарантовано право на отримання земельної частки (паю) земель ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» при проведенні його приватизації.
 
04 грудня 2015 року наказом регіонального відділення Фонду державного майна України у Черкаській області № 13-АПК ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» було припинено шляхом перетворення у КСП «Ягубець».
 
12 лютого 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець». 
 
Позивачі вказують, що до прийняття оскаржуваного наказу регіонального відділення Фонду державного майна України у Черкаській області рішення трудового колективу ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» щодо приватизації земель підприємства в порядку ст. 25 ЗК України не приймалося і на порядок денний не виносилося. 
 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вважають, що в порушення вимог ч. ч. 1, 5 ст. 25 ЗК України їм не були передані земельні ділянки ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець».
 
У зв`язку із прийняттям регіональним відділенням Фонду державного майна України у Черкаській області наказу № 13-АПК від 04 грудня 2015 року, позивачі посилаються на те, що вони втратили гарантоване їм законом право на отримання земельної частки /паю/ земель ДП  «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» в порядку статті 25 ЗК України з підстав, що не залежали від їх волі або дій, тому даний наказ є таким, що перешкоджає реалізації прав позивачів на отримання ними земельних ділянок внаслідок приватизації землі ДП «СГП «Ягубець».
 
Позивачі просили суд визнати незаконним та скасувати наказ № 13-АПК регіонального відділення Фонду державного майна України у Черкаській області від 04 грудня 2015 року про припинення юридичної особи ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» та стягнути з відповідача понесені позивачами судові витрати.
 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2017 року по даній справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: КСП «Ягубець».
 
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада                 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Постановою апеляційного суду Черкаської області від 30 січня 2018 року апеляційну скаргу, подану представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокатом Чернілевським В. Г., відхилено.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада             2017 року залишено без змін. 
 
У касаційній скарзі, поданій у березні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.   
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи. 
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
У Х В А Л И В:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до регіонального відділення Фонду державного майна України у Черкаській області, третя особа: колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець», про визнання незаконним та скасування наказу про припинення юридичної особи, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 30 січня 2018 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справив складі п`яти суддів.      
 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                               С. П. Штелик

                                                                          А. А. Калараш 

                                                                          В. М. Сімоненко