Ухвала
іменем України
18 травня 2020 року
м. Київ
справа № 161/4691/17
провадження № 51-8407впс18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши в судовому засіданні подання Волинського апеляційного суду про направлення до іншого апеляційного суду матеріалів кримінального провадження № 12017030010000403 (справа № 161/4691/17) за обвинуваченням
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК, за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого
ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2020 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшло подання в порядку ст. 34 КПК, мотивоване тим, що для розгляду вищезазначеного провадження у Волинському апеляційному суді неможливо утворити новий склад колегії суду, оскільки усі четверо суддів судової палати з розгляду кримінальних справ не можуть брати участь у розгляді провадження на підставах, визначених ст. 76 КПК.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання
не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені у поданні доводи, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання підлягає задоволенню на таких підставах.
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.
З наданих до суду матеріалів провадження вбачається, що за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року визнано винуватими і засуджено:
- ОСОБА_4 – за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого;
- ОСОБА_8 – за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.
Вирішено питання щодо долі речових доказів та стосовно судових витрат.
Апеляційний суд Волинської області ухвалою від 21 червня 2018 року залишив без задоволення апеляційні скарги прокурора, обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , а зазначений вирок міськрайонного суду – без змін.
Верховний Суд постановою від 11 квітня 2019 року залишив без задоволення касаційну скаргу прокурора та частково задовольнив касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , скасував ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 та в порядку ст. 433 КПК стосовно ОСОБА_4 і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Рівненський апеляційний суд ухвалою від 8 серпня 2019 року частково задовольнив апеляційні скарги прокурора, обвинувачених та захисника, скасував вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року щодо  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і призначив новий розгляд у суді першої інстанції.
Луцький міськрайонний суд Волинської області вироком від 27 березня 2020 року визнав винуватими і засудив:
- ОСОБА_4 – за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- ОСОБА_8 – за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ст. 72 КК постановив вважати, що ОСОБА_8 відбув покарання.
Крім того, цим судовим рішенням відмовлено у задоволенні цивільного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про стягнення відшкодування матеріальної шкоди розміром 13 550,47 грн.
Вирішено питання щодо долі речових доказів та стосовно судових витрат.
Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу від
6 травня 2020 року призначення суддів не відбулось, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Відповідно до звіту щодо неможливості автоматизованого розподілу справи між суддями від 6 травня 2020 року розподіл провадження між суддями
не відбувся через те, що у судовій палаті з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду здійснюють правосуддя четверо суддів
( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), двоє з яких
( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) брали участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування, що у силу ч. 1 ст. 76 КПК позбавляє їх права повторно розглядати це провадження, а інші ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) брали участь у цьому кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції – їх рішення було скасовано вищим судом, що відповідно до ч. 3 ст. 76 цього Кодексу виключає їх участь у цьому кримінальному провадженні.
Крім того, згідно з додатком до рішення зборів суддів Волинського апеляційного суду від 22 березня 2018 року № 7 судді судової палати з розгляду цивільних справ цього суду до резервного складу судової палати з розгляду кримінальних справ
не входять.
Указані обставини унеможливлюють виконання Волинським апеляційним судом вимог ч. 4 ст. 31 КПК щодо забезпечення здійснення розгляду кримінального провадження колегіально судом у складі не менше трьох суддів.
Таким чином, у Волинському апеляційному суді неможливо утворити склад суду для розгляду вищезазначеного провадження, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 31 КПК і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК є підставою для передачі зазначеного провадження на розгляд до іншого апеляційного суду.
Зважаючи на вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подання апеляційного суду й направити матеріали кримінального провадження
№ 12017030010000403 (справа № 161/4691/17) за обвинуваченням
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК, на розгляд до Рівненського апеляційного суду як найбільш територіально наближеного.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Подання Волинського апеляційного суду задовольнити. 
Матеріали кримінального провадження № 12017030010000403 (справа
№ 161/4691/17) за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК, за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2020 року направити з Волинського апеляційного суду до Рівненського апеляційного суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                               ОСОБА_3