ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/276/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  Дорічного підприємства «Запорізький Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги»
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року (головуючий суддя Батрак І.В.)
у справі  № 280/276/19
за позовом Дорічного підприємства «Запорізький Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги»  
до  Головного управління Держпраці у Запорізькій області
про  визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, - 

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову №ЗП2231,2232,2233/578/АВ/П/ТД-1ФС від 13.12.2018, якою накладено штраф у розмірі 1  116  900,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків відповідача за результатами проведеного  інспекційного відвідування щодо порушень позивачем, а саме: його філіями Пологівський райавтодор, Оріхівський райавтодор, Гуляйпільський райавтодор вимог трудового законодавства України – ст.24 КЗпП України  в частині допуску до роботи працівників без укладення трудового договору. За твердженнями відповідача з відповідними працівниками укладено в порушення вимог трудового законодавства цивільно-правові договори на виконання робіт, оскільки предметом цих договорів є не надання послуг, а вбачається ознаки трудових договорів. Позивач зазначає, що такі доводи відповідача суперечать Конституції України, діючому трудовому та цивільному законодавству. Оплата працівникам за надані послуги здійснюється на підставі належним чином  оформлених актів прийому наданих послуг кожного відпрацьованого місяця, будь-який процес праці або іншої людської діяльності передбачає досягнення конкретного результату як і наявність певних обсягів робіт. Особи, з якими укладені цивільно-правові договори, не входили до штату підприємства, не підлягали внутрішньому трудовому розпорядку, організовували свою роботу самостійно, відповідно до виданого завдання, табелі обліку робочого часу щодо цих осіб на підприємстві позивача не велися. На осіб, з якими були укладені цивільно-правові договори, не розповсюджували дію положення Колективного договору щодо гарантій і пільг працівників підприємства, розмір винагороди для вказаних осіб залежав від факту виконання обумовленої в договорі роботи і не був гарантований, фізичні особи при виконанні роботи діяли на власний ризик, з використанням власних засобів та методів. Предметом укладених позивачем з фізичними особами договорів про виконання роботи є надання певного результату праці, а не сам процес праці, результати роботи визначалися після її закінчення та оформлювались актами виконаних робіт, у зв`язку із чим, укладені філіями з фізичними особами договори про виконання роботи є цивільно-правовими угодами (надання послуг).
Крім того, позивач посилається на порушення з боку відповідача ч. 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки 07.06.2018 ухвалою господарського суду Запорізької області у справі №908/671/18 відкрито провадження у справі про банкрутство ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду 05.06.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Суд встановив, що фізичні особи з якими позивачем укладено цивільно-правові договори, фактично повинні були виконувати певні трудові функції в ДП ««Запорізький Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги» та його філіалах, відповідно до визначеного виду та у встановлений строк. Предметом укладених договорів позивача з фізичними особами є процес їх праці, а не її кінцевий результат, а тому договори мають ознаки трудового характеру.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів, а що стосується зобов`язань боржника перед поточними кредиторами, то за цими зобов`язаннями згідно із загальним правилом нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). Введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не забороняє контролюючому органу як поточному кредиторові нараховувати зобов`язання та штрафні (фінансові) санкції за порушення трудового законодавства.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов.
Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції, позивач зазначає, що жодних відомостей щодо непогодження фізичними особами з укладання цивільно-правових договорів в акті перевірки не зазначено, отже цивільно-правові договори укладено за вільним волевиявленням на розсуд сторін і погодженні ними. 
Укладені договори про надання послуг передбачають (перед рейсовий огляд водіїв автотранспорту та механізаторів; укладання асфальтобетону; укладання основи з щебню, фарбування стовпчиків та бар`єрних огорож, постановлення знаків дорожніх, покіс трави на узбіччі та прибирання узбіч, вирубка парослі; ямковий ремонт асфальтобетонного покриття; охорона техніки, дорожньо-будівельних матеріалів) послуги, адже такі дії споживаються в процесі вчинення вказаних дій. В результаті надання цих послуг не виникає та не змінюється
жодних об`єктів матеріального світу.
Позивач зауважує, що відповідно до цивільно-правових договорів про надання послуг з охорони техніки, дорожньо-будівельних матеріалів, які знаходяться на території дорожньої дільниці смт. Комишуваха, - дані цивільно-правові договори укладені з фізичними особами. В даному випадку громадяни, з якими укладено цивільно-правовий договір, можна віднести до поняття «сторож». Сторож - це особа, яка здійснює охорону об`єкта від протиправних посягань і надзвичайних обставин. При виникненні будь-якої небезпеки сторож повинен, відповідно до своєї інструкції, викликати профільну службу; поліцію, МНС, «Швидку допомогу» і т,д.), а суд першої інстанції зазначив, що громадяни, які уклали дані цивільно-правові договори, займаються саме охоронною діяльністю, що не відповідає дійсності, оскільки суб`єктами охоронної діяльності є - зареєстровані в установленому чинним законодавством України порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які провадять господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізичні особи — підприємці, які отримали ліцензії на право здійснення господарської діяльності з надання послуг, пов`язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян. 
Позивач вказує, що чинне законодавство не забороняє йому залучати фізичних осіб для отримання тих чи інших послуг, виконання робіт, укладаючи відповідний договір. Оскільки позивач не виконував функції та не здійснював дії як можливий роботодавець, їх відносини не є відносинами трудового найму, а є цивільно-правовими відносинами, які регулюються відповідними договорами. 
Державні інспектори не мають повноважень на власний розсуд тлумачити умови цивільно-правових договорів, визнавати їх укладення недійсними та надавати їм статус трудових.
Також позивач наполягає на тому, що з огляду на порушення провадження у справі про банкрутство  Дорічного підприємства «Запорізький Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги», в спірному випадку має застосовуватися положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Представники  сторін в судове засідання не з`явилися,   про час і місце судового засідання означені особи  повідомлені судом належним чином. 
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду - без змін як законне та обґрунтоване . 
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,  позивач - ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має в своєму складі відокремлені підрозділи, зокрема, філії «Гуляйпільський райавтодор», «Пологівський райавтодор», «Оріхівський райавтодор».
Відповідно  до п. 2.2 Статуту підприємства предметом його, зокрема, є: виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів, інших споруд та елементів обстановки доріг.
У період з 14.11.2018 по 21.11.2018 посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області проведено інспекційне відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю,: філії «Пологівський райавтодор» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», за результатами якого складений акт № ЗП2233/578/АВ від 21.11.2018.
Під час інспекційного відвідування встановлено порушення позивачем, зокрема, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: в цивільно-правових договорах, укладених між ОСОБА_1 (виконавець) та філією «Пологівський райавтодор» (замовник), вбачаються ознаки трудових договорів. Трудові договори, оформлені наказом, із ОСОБА_1 не укладались і повідомлення до органів фіскальної служби не подавалось. На момент перевірки послуги по договору цивільно-правового характеру ОСОБА_1 не надавались. 
Позивачем акт інспекційного відвідування підписаний, його копію отримано, про що свідчать відмітки у відповідній графі акту.
У період з 15.11.2018 по 22.11.2018 посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області проведено інспекційне відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю,: філії «Оріхівський райавтодор» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», за результатами якого складений акт №  ЗП2231/578/АВ від 23.11.2018.
Під час інспекційного відвідування встановлено порушення позивачем, зокрема, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 допущено до роботи без укладання трудових договорів. В укладених з ими особами цивільно-правовими договорами вбачаються ознаки трудового договору. 
Позивачем акт інспекційного відвідування підписаний, його копію отримано, про що свідчать відмітки у відповідній графі акту.
23.11.2018 посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області проведено інспекційне відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю,: філії «Гуляйпільський райавтодор» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», за результатами якого складений акт №  ЗП2232/578/АВ від 2.11.2018.
Під час інспекційного відвідування встановлено порушення позивачем, зокрема, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: громадян   ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10  допущено до роботи без укладання трудових договорів та без повідомлення до органів фіскальної служби. Позивач від підписання та отримання акту інспекційного відвідування відмовився, у зв`язку із чим дані документи направлені позивачу рекомендованими листами із повідомленням про вручення поштового відправлення, що саме його представником не заперечене.
13 грудня 2018 року перший заступник начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області на підставі актів інспекційного відвідування від 23.11.2018 №ЗП2232/578/АВ, від 22.11.2018 №ЗП2231/578/АВ, від 21.11.2018 №ЗП2233/578/АВ щодо порушень позивачем вимог ст. 24 КЗпП України, керуючись ст. 259 КЗпП України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, виніс постанову №ЗП 2231,2231,2233/578/АВ/П/ТД-1-ФС про накладення на позивача штрафу в загальному розмірі 1  116  900,00 грн.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Спір між сторонами виник з приводу правомірності висновків відповідача щодо застосування  позивачем праці громадян без належного оформлення трудових відносин та вчинення дій, спрямованих на приховування трудових відносин, шляхом укладення договорів цивільно-правового характеру.
Відповідно до положень ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України державний  нагляд  та  контроль  за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, яка діяла на час виникнення   спірних правовідносин, затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.  
Відповідно до п. 2 вказаного Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до п.19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. 
У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (пункт 27 Порядку № 295).
Статтею 265 КЗпП України встановлена відповідальність за порушення законодавства про працю.
За правилами ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Частиною 4    ст.265 КЗпП України    передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України  юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Згідно з ч.3 ст. 24 КЗпП України  працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 17.06.2015 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:
засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису;
на паперових носіях разом з копією в електронній формі;
на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.
Таким чином, підставою для притягнення юридичної особи, яка використовує найману працю, до відповідальності на підставі ч.2 ст.265 КЗпП України є встановлений факт відсутності трудових відносин між цією особою та працівником при умові фактичного виконання працівником трудових функцій.
Отже, визначальним для вирішення спірних правовідносин у справі, що розглядається, є визначення наявності або відсутності ознак трудових правовідносин між позивачем  та вказаними вище фізичними особами.
Трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч.1  ст.21 КЗпП України).
За приписами  ст.23 КЗпП України  трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Частинами 1, 3  статті 24 КЗпП України  встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні контракту.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, встановлений контролюючим органом факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) є правовою підставою для застосування до роботодавця штрафних санкцій.
Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у  статті 626 ЦК України, згідно частини першої якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, відповідно до  ст. 6 ЦК України  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1  статті 627 ЦК України).
Статтею 628 ЦК України  встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до частин 1, 2  статті 639 ЦК України  договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до  ч.1 ,2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Відповідно до  статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).
Отже предметом цивільно-правових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.
В свою чергу, трудовий договір  це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. При цьому, здійснення трудової діяльності відбувається в межах норм і правил внутрішнього трудового розпорядку, визначених роботодавцем, а працівник, за виконану роботу, систематично отримує заробітну плату відповідно до тарифної сітки або схеми посадових окладів, що затверджені роботодавцем.
Таким чином, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
За цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства (підприємця) індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє договірні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. 
Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.
За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрий визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.
В спірному випадку, як встановлено судом, між позивачем (філіями ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») та фізичними особами укладено цивільно-правові договори.
Між філією позивача «Пологівський райавтодор» (Замовник) та ОСОБА_11 (Виконавець) укладений договір №35 від 01.08.2018 на виконання робіт (послуг), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає до виконання наступні роботи (послуги): укладання асфальтобетону, укладання основи з щебеню, фарбування стовпчиків та бар`єрних огороджень, постановлення знаків дорожніх, покіс трави на узбіччі та прибирання узбіч, вирубка порослі, а Замовник бере на себе зобов`язання надати Виконавцю нормальні умови праці, робоче місце, необхідні документи. 
Пунктом 3.3 Договору передбачено, що оплата виконується не пізніше 10 днів з дня приймання Замовником наданих послуг та підписання акту виконаних робіт.
Як вбачається з матеріалів справи, за серпень 2018 року в відомості нарахування заробітної плати працівникам філії внесена сума 2  616,85 за цивільно-правовим договором зі ОСОБА_1 , що відповідає акту надання послуг №35 від 31.08.2018. 
Між філією «Гуляйпільський райавтодор» укладені договори про надання послуг з гр. ОСОБА_8 , за умовами яких Замовник доручає, а Виконавець приймає до виконання наступні роботи (послуги): виконувати ямковий ремонт асфальтобетонного покриття на автострадах району, обкос автодорожніх знаків, автопавільйонів, установка дорожніх знаків, фарбування стійок, табличок, видалення порослі, розігрів бітумного котла. 
Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами виконувати роботу (послуги) та надавати її результати в обсязі, з якістю та у терміни, передбачені цим договором, а Замовник зобов`язується забезпечити можливість доступу на територію підприємства щоденно. 
За надані послуги Замовник сплатив Виконавцю винагороду в розмірі  1  915,00 грн. згідно з актом приймання-передачі, який у відповідності з договором складається Виконавцем і підписується сторонами протягом 10 днів з моменту закінчення терміну дії договору. 
Між філією «Оріхівський райавтодор» та гр. ОСОБА_5 укладений договір від 04.06.2018 №46 про надання послуг щодо вирубки чагарників та покіс трави на узбіччі в пгт. Комушуваха. За умовами договору Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами виконувати роботу (послуги) та надавати її результати в обсязі, з якістю та терміни, передбачені цим договором, а Замовник зобов`язується забезпечити можливість доступу на територію підприємства щоденно (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з 07:00 до 19:00. За надані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду згідно з актом приймання-передачі, який складається Виконавцем і підписується сторонами протягом 10 днів з моменту закінчення терміну дії договору. Розмір винагороди 1  600,00 грн.
Виходячи із змісту вказаних цивільно-правових договорів, судом першої інстанції вірно встановлено, що предметом цих договорів є зобов`язання виконавців виконати роботу, що збігається з видом діяльності ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», при цьому, жодним пунктом  договорів, а також актами здавання-приймання виконаної роботи не визначено обсяг виконуваної роботи.  Не містяться у цих документах  і відомостей щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик. 
Таким чином, договори, укладені між позивачем та означеними вище фізичними особами, вказують на те, що предметом цих договорів є процес праці, а не її кінцевий результат, свідчать про необхідність підпорядкування,    виконання робіт в певний проміжок часу, тобто потребують обов`язкового дотримання виконавцем певного трудового розпорядку дня підприємства, що характерно для трудових відносин.
Також виконані за цими договорами роботи свідчать про процес праці, оскільки роботи повинні виконуватись щоденно; винагорода за виконану роботу за договорами визначена незалежно  від обсягу виконаної роботи.   
Також між філією «Оріхівський райавтодор» та ОСОБА_5 укладені договори від 02.07.2018 №50, від 01.08.2018 № 57, від 03.09.2018 №64, від 02.10.2018 №71 про надання послуг з охорони техніки, дорожньо-будівельних матеріалів, які знаходяться на території дорожньої дільниці смт. Комишуваха. Розмір винагороди та умови договорів є аналогічними договору від 04.06.2018 №46, укладеному з ОСОБА_5 
Між філією «Оріхівський райавтодор» та гр. ОСОБА_6 укладені договори №48 від 04.06.2018, №51 від 02.07.2018, №58 від 01.08.2018, №65 від 03.09.2018, №70 від 01.10.2018, предметом яких є надання послуг з охорони техніки, дорожньо-будівельних матеріалів, які знаходяться на території дорожньої дільниці смт. Комишуваха. 
За умовами договорів Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами виконувати роботу (послуги) та надавати її результати в обсязі, з якістю та терміни, передбачені цим договором, а Замовник зобов`язується забезпечити можливість доступу на територію підприємства щоденно (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з 07:00 до 19:00. За надані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду згідно з Актом приймання-передачі, який складається Виконавцем і підписується сторонами протягом 10 днів з моменту закінчення терміну дії договору. Розмір винагороди 1 600,00 грн.
Аналогічні за змістом договори про надання послуг з охорони техніки, дорожньо-будівельних матеріалів, які знаходяться на території дорожньої дільниці смт. Комишуваха укладені філією «Оріхівський райавтодор» із громадянином ОСОБА_2 , а саме: №44 від 04.06.2018, №49 від 03.07.2018, №59 від 01.08.2018, №66 від 03.09.2018, №72 від 02.10.2018. Розмір винагороди 2  120,00 грн.
З приводу означених договорів апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке. 
Виходячи з предмету та умов, передбачених цими договорами,  а також фактичних дій виконавців на виконання договорів, про що складені відповідні акти приймання-передачі наданих послуг, вбачається, що виконавцями виконано працю по охороні території, будівель, дорожньої техніки, тобто фізичними особами на виконання цих договорів фактично виконується трудова функція, яка передбачає виконання робіт за посадами (професіями) «сторож». Надання послуг сторожа за своєю суттю є процесом праці та не передбачає роботи з досягненням конкретного результату. 
При цьому, у вищевказаних договорах відсутні обсяги робіт, оплата здійснюється періодично, за місяць виконаної роботи, виходячи з загальної вартості робіт, встановленої в договорах (актах приймання-передачі наданих послуг).  Розмір оплати за надання конкретної послуги виходячи з її обсягу не визначався, що свідчить про регулярність оплати процесу праці, а не її результату.
Отже, встановлені обставини свідчать, що предметом укладених цивільно-правових договорів з зазначеними фізичними особами фактично є процес їх праці, а не її кінцевий результат, а тому умови вказаних вище угод мають ознаки трудового характеру.
Матеріалами справи також встановлено, що між філією «Оріхівський райавтодор» (Замовник)  та гр. ОСОБА_3 (Виконавець) укладені договори про надання послуг від 06.06.2018 №47, від 02.07.2018 №52 , від 01.08.2018 №56, від 03.09.2018 №63, від 01.10.2018 №69, за умовами яких замовник доручає, а виконавець приймає до виконання наступні роботи (послуги): ведення журналів виконаних робіт, підготовка кошторисної документації. 
Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами виконувати роботу (послуги) та надавати її результати в обсязі, з якістю та терміни, передбачені цим договором, а Замовник зобов`язується забезпечити можливість доступу на територію підприємства щоденно (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з 07:00 до 19:00. За надані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду згідно з Актом приймання-передачі, який складається Виконавцем і підписується сторонами протягом 10 днів з моменту закінчення терміну дії договору. Розмір винагороди 3  554,00 грн.
Між філією «Гуляйпільський райавтодор» (Замовник) та гр. ОСОБА_7 (Виконавець)  укладені договори від 01.01-01.05.2018, 01.09.2018 про надання послуг №1, предметом якого виконання наступних робіт (послуг): розробляти подорожні листи і нараховувати заробітну плату водіям та механізаторам, вести облік витрат ПММ автотранспорту підприємства, вести облік роботи автотранспорту підприємства, вести облік малоцінного інвентаря, проводити виписку довіреностей, рахунків, накладних. 
За умовами Договору Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами виконувати роботу (послуги) та надавати її результати в обсязі, з якістю та у терміни, передбачені цим договором, а Замовник зобов`язується забезпечити можливість доступу на територію підприємства щоденно. За надані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду згідно з Актом приймання-передачі, який складається Виконавцем і підписується сторонами протягом 10 днів з моменту закінчення терміну дії договору.
Між філією «Гуляйпільський райавтодор» (Замовник) та ОСОБА_9 (Виконавець)  укладені договори   від 01.07.2018-01.10.2018 про надання послуг з прибирання службових приміщення, туалетів, території біля адмінбудівлі. 
За умовами Договору Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами виконувати роботу (послуги) та надавати її результати в обсязі, з якістю та у терміни, передбачені цим договором, а Замовник зобов`язується забезпечити можливість доступу на територію підприємства щоденно. За надані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду згідно з Актом приймання-передачі, який складається Виконавцем і підписується сторонами протягом 10 днів з моменту закінчення терміну дії договору.
Виходячи з предмету вказаних вище договорів та характеру виконуваної роботи (наданих послуг), апеляційний вважає вірним висновок суду першої інстанції про трудовий характер правовідносин між позивачем та гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , оскільки ці договори передбачають виконання роботи з дотриманням виконавцем певного трудового розпорядку дня підприємства, підпорядкування, закріплення за особою робочого місця, виконання роботи на постійній основі та спрямовані на отримання процесу праці. У вищевказаних договорах ткож відсутні обсяги робіт, оплата здійснюється періодично, за місяць виконаної роботи, виходячи з загальної вартості робіт, встановленої в договорах (актах приймання-передачі наданих послуг).  Розмір оплати за надання конкретної послуги виходячи з її обсягу не визначався, що свідчить про регулярність оплати процесу праці, а не її результату.
Також відповідачем під час інспекційного відвідування встановлено, що між філією «Гуляйпільський райавтодор» (Замовник) та гр. ОСОБА_10 (Виконавець) протягом березня-жовтня 2018 року укладені договори про надання послуг, відповідно до яких Замовник доручає, а Виконавець приймає до виконання наступні роботи (послуги): проводити перед рейсові та після рейсові медичні обстеження водіїв транспортних засобів підприємства. 
За умовами Договору Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами виконувати роботу (послуги) та надавати її результати в обсязі, з якістю та у терміни, передбачені цим договором, а Замовник зобов`язується забезпечити можливість доступу на територію підприємства щоденно. За надані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду згідно з Актом приймання-передачі, який складається Виконавцем і підписується сторонами протягом 10 днів з моменту закінчення терміну дії договору.
Між філією «Оріхівський райавтодор» (Замовник) та гр. ОСОБА_4 (Виконавець)  укладені договори №45 від 04.06.2018, №55 від 02.07.2018, №62 від 08.08.2018, №68 від 10.09.2018, №42 від 0.10.2018, за умовами яких Замовник доручає, а Виконавець приймає до виконання наступні роботи (послуги): проводити перед рейсові та після рейсові медичні обстеження водіїв транспортних засобів підприємства.
Виконуючи означені вище договори, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 здійснювали щоденний передрейсовий огляд водіїв підприємства відповідно до затвердженого підприємством графіку, за що отримували оплату в сумі визначеною на місяць, ця винагорода була незмінною та щомісяця здійснювалась до 10-го числа наступного місяця. Підприємство визначало місце проходження огляду та зобов`язувало водіїв перед виходом на роботу особисто щоденно проходити передрейсовий медичний огляд. Отже, медпрацівники ОСОБА_10 та ОСОБА_4 : - систематично виконували одну і ту ж роботу, що полягала в передрейсовому медичному огляді водіїв підприємства, тобто щоденно здійснювала фактичний допуск штатних працівників товариства до роботи; - щомісяця отримувала оплату за надані послуги до 10-го числа наступного місяця в одному і тому ж розмірі; - надавали послуги у визначені підприємством місці згідно з графіком.
Відповідно до пункту 1.8. розділу І Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України 31.01.2013 № 65/80, щозмінні передрейсові та післярейсові медичні огляди водіїв транспортних засобів здійснюються лікарями лікувального профілю та/або молодшими медичними працівниками з медичною освітою за спеціальністю «сестринська справа», «лікувальна справа» (далі - медичні працівники). Відповідно до Національного класифікатора України «Класифікатор професій ДК 003:2010», затвердженого наказом Держспоживстадарту України 28.07.2010 N 327, до професій належить сестра медична.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що гр. ОСОБА_10 та гр. ОСОБА_4 систематично виконували одноманітну трудову функцію в інтересах одного замовника (фактично роботодавця). Предмет наданих до інспекційного відвідування договорів не визначав кількість медоглядів, що мають бути проведені протягом строку дії договору(місяця) та вартість проведення одного медогляду; предметом договорів фактично був процес праці, а не конкретна послуга. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 не організовували свою роботу самостійно, а виконувала її відповідно до затвердженого підприємством графіка. В актах приймання-передачі наданих послуг містяться відомості про загальну вартість робіт щомісяця, а не розмір оплати за надання конкретної послуги виходячи з її обсягу, що свідчить про регулярність оплати процесу праці, а не її результату.
Таким чином, всі зазначені вище договори, укладені між позивачем та фізичними особами, вказують на те, що предметом цих договорів є процес праці, а не її кінцевий результат. 
Також вбачається, що вищенаведені фізичні особи не організовували самостійно свою роботу, виконували її не на власний ризик та розсуд, а підпорядковувалися безпосередньо позивачеві, послуги виконавців полягають у виконанні певних трудових функцій, ані договір, ані акти не містять інформації щодо виконання певного обсягу робіт та їх результату.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що укладені позивачем  з фізичними особами договори мають ознаки трудових договорів, тому повинні укладатись у відповідності до норм трудового законодавства.
З приводу посилання позивача на порушення справи про банкрутство Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»  ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 у справі № 908/671/18 апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції, вважає за необхідне зазначити таке. 
Відповідно до частин першої та третьої статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:
забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;
забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;
не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;
зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;
не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
Частиною 5 статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв`язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов`язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.
З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов`язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов`язання.
З аналізу зазначених норм вбачається, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.
Таким чином,  судом першої інстанції вірно встановлено, що мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після його введення, тобто не припиняє і заходів, спрямованих на їх забезпечення, дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів, а що стосується зобов`язань боржника перед поточними кредиторами, то за цими зобов`язаннями згідно із загальним правилом, нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
Крім того, слід додати, що за правовою суттю штраф, застосований до позивача оскаржуваною постановою №ЗП2231,2232,2233/578/АВ/П/ТД-1ФС від 13.12.2018,  не є  санкцією за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), тому порушення порушенням провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»  ніяким чином не впливає на право позивача щодо накладення штрафів за порушення законодавства про працю. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дорічного підприємства «Запорізький Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги» залишити без задоволення.  
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у справі № 280/276/19 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко