СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" квітня 2020 р.                                                                         Справа № 905/1606/19  

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий (доповідач): судді:  	Стойка О.В.  Попков Д.О., Пушай В.І.	
розглянувши в порядку письмового провадження  без виклику учасників справи  апеляційну скаргу	    Комунального підприємства Слов`янської районної ради Донецької області “Управління капітального будівництва” смт.Билбасівка, Донецька область	

на рішення господарського суду	 Донецької області 	
від 	13.01.2020р.  	
у справі 	№905/1606/19 (суддя Бокова Ю.В.)	
 за позовом:   до відповідача:   за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:	 Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРБІЛРОС”, м. Київ  Комунального підприємства Слов`янської районної ради Донецької області “Управління капітального будівництва” смт.Билбасівка, Донецька область    1. Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради м.Лиман, Донецька область 2. Управління державної казначейської служби України у м.Слов`янську Донецька область, м.Слов`янськ, Донецька область	
про	стягнення заборгованості в сумі 59     415,84 грн., пені в сумі 10     596, 22 грн., 3% річних 3     618,62 грн. та інфляційних збитків в сумі 14     812, 12 грн. за договором підряду №1 від 20.04.2017, -	
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2019 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРБІЛРОС”  м.Київ  (далі – Позивач) з позовом до Комунального підприємства Слов`янської районної ради Донецької області      Управління капітального будівництва, смт. Билбасівка, Донецька область (далі – Відповідач) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача, Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради (далі– Третя особа 1)  та Управління державної казначейської служби України у м.Слов`янську Донецької області (далі – Третя особа 2) про стягнення заборгованості в сумі 59 415,84 грн., пені в сумі  10 596,22 грн., 3% річних 3   618,62 грн. та інфляційних збитків в сумі 14   812,12 грн. за Договором підряду №1 від 20.04.2017.
Рішенням господарського суду Донецької області від 13.01.2020 у справі №905/1606/19  позовні вимоги задоволені частково, з Відповідача на користь Позивача стягнуто борг в сумі 59 415,84 грн., 3% річних в сумі 3540,53 грн., інфляційні втрати в сумі 11      272,33 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач, не погодившись з  прийнятим  рішенням, звернувся з  апеляційною  скаргою, в якій  просить  спірне рішення  господарського  суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права України, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Зокрема, скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки:
–          помилково не прийняв  до уваги висновок експерта, згідно до якого  обсяг
фактично виконаних робіт за липень 2017року становить 130   071,32грн.;
          –              Позивачем  не надано доказів виконання робіт у встановлений строк, як і не надано документів на підтвердження закупівлі матеріалів;
          –          сам факт направлення замовнику та недоведеність направлення в строк обґрунтованої відмови від підписання такого акту не можуть вважатись достатніми для висновку, що інші роботи є виконаними та в належному обсязі прийняті замовником.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2020р. у справі                     № 905/1606/19 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2020 та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч.10 ст.270 цього Кодексу, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Інших клопотань від учасників справи не надходило.
За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Позивач та  Треті особи не скористались правом на подання відзивів на апеляційну скаргу. 
Враховуючи положення ч.ч.13, 14 ст.8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні  обставини:
– укладення 20.04.2017 між сторонами  Договору підряду № 1(з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 1 від 29 травня 2017), за умовами п. 1.1. якого  Позивач, як підрядник, зобов`язався виконати роботи згідно робочого проекту з реконструкції відкритого спортивного майданчику зі штучним покриттям з тренажерами, розміром 7х17 метри, на території Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 за адресою: вул. Пушкіна, 13-а, м. Лиман, Донецька область, а Відповідач, як замовник,  – прийняти та сплатити виконані роботи (далі-Договір).
– перерахування Відповідачем на користь Позивача суми попередньої оплати у розмірі 138   636,96грн., що підтверджується випискою по рахунку ПАТ “ВТБ БАНК” за 27.04.2017(а.с. 190-192 т.1);
–– направлення Позивачем на адресу Відповідача акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в  та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 за липень 2017 року, які залишені  Відповідачем без підписання;
– направлення Позивачем на адресу Відповідача претензій від 07.08.2017 № 0708/2017-2 від 18.12.2017 № 1812/2017-1, від 14.02.2019  № 1402/2019, в яких Позивач зазначав про безпідставність відмови Відповідача в підписанні актів виконаних будівельних робіт, про відсутність обґрунтованої відмови від підписання актів у строк встановлений договором, в зв`язку із чим вважав роботи прийнятими та просив  сплатити решту суми у розмірі 30% від ціни Договору підряду;
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що роботи на об`єкті Відповідача є виконаними у встановлений Договором строк, однак оплата виконаних робіт не здійснена, обґрунтованої відмови Відповідача від підписання Акту Позивачем не отримано. У зв`язку з чим просив стягнути заборгованість в сумі 59 415,84 грн. та нарахованих на неї суми пені в сумі 10   596,22 грн., 3% річних 3 618,62 грн. та інфляційних втрат в сумі 14 812,12 грн.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що порушення умов Договору відбулось з боку Позивача, оскільки роботи були виконані з недоліками, не у визначений Договором строк,  а саме, товщина шару із щебеню, піску, гранвісіву на спортивному майданчику є меншими ніж у двічі. Акти прийому-здачі виконаних робіт за формами КБ-2в та КБ-3 були надані 04.09.2017, до яких Відповідачем 12.09.2017 були направлені зауваження, які до теперішнього часу не усунені. Підтвердженням того, що Позивачем не виконані роботи за договором є протокол наради з питань облаштування спортивних майданчиків.
Наведені обставини Відповідач також підтверджував висновком судової будівельно-технічної експертизи, який просив прийняти у якості доказу.
Крім того зазначав, що Позивачем не надано разом з актами сертифікати на матеріали, виконавчу документацію, документи, що підтверджують вартість матеріалів та іншу документацію на завершені роботи на виконання п. 4.2. Договору. 
Представник Третьої  особи 1 у письмових поясненнях зазначав, що будівельні роботи, які виконані Позивачем, не відповідають переліку та об`ємам робіт, які зазначені в акті виконаних робіт за липень 2017, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної  експертизи від 25.10.2019 № 09/15. Додатково зазначав, що станом на листопад 2019 об`єкти залишаються не введеними в експлуатацію, існує ряд суттєвих зауважень по виконанню робіт за проектом. 
Третя особа 2 не скористалась правом на подання письмових пояснень стосовно обставин справи у суді першої інстанції.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з мотивів їх доведеності, незважаючи на відсутність в матеріалах справи підписаного сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт, у зв`язку з чим дійшов висновку, що здача та прийняття робіт в порядку, строки та відповідно до умов договору відбулася у строки та обсягах, визначених Договором. Часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат обґрунтоване наявністю арифметичних помилок у розрахунку Позивача.
Колегія суддів частково погоджується з такими висновками господарського суду з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. 
Частиною 1   ст. 854 Цивільного кодексу України   визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
За умовами Договору, Позивач зобов`язався виконати на замовлення Відповідача роботи з реконструкції відкритого спортивного майданчику зі штучним покриттям з тренажерами, розміром 7х17 метри, на території Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 за адресою: вул. Пушкіна, 13-а, м. Лиман, Донецька область зі строком виконання підрядних робіт до 31.07.2017 (п. 1.2 Договору та Графіку виконання робіт у редакції Додаткової угоди №1).
Згідно умов п. 4.2 Договору на Відповідача покладено обов`язок підписати акти виконаних робіт або надати обґрунтовану письмову відмову від їх підписання протягом 10 календарних днів з дня одержання. У разі ненадання замовником обґрунтованої відмови від підписання актів виконаних робіт у вказаний строк, роботи згідно даних актів виконаних робіт вважаються виконаними та прийнятими замовником і підлягають оплаті.
У розумінні ч. 1 ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.
При цьому, визначені ст. 858 ЦК України правові можливості виникають у замовника лише в тому випадку, коли на підрядника відповідно до умов закону або договору може бути покладена відповідальність за допущені у результаті виконаних робіт недоліки або коли їх поява спричинена випадковими обставинами, ризик настання, яких лежить на підряднику.
В свою чергу, згідно зі   статтею 853 ЦК України   замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
В матеріалах справи наявний лист Позивача на адресу Відповідача від 19.07.2017року за №1907/2017-3 про надання документації, в тому числі, за спірним, в межах даної справи, об`єктом, в переліку додатків до якого зазначені, зокрема, акт прихованих робіт, довідка КБ-3, акт виконаних робіт, підсумкова вартість ресурсів, акт прийому – передачі об`єкта будівництва (а.с.51 т.2). 
Лист містить позначку про отримання його Відповідачем того ж дня, ця обставина ним не оспорюється.
Разом з тим, Відповідачем у встановлений п.4.2. Договору десятиденний строк не надано обґрунтованої відмови від підписання актів виконаних робіт, отже роботи, згідно даних актів виконаних робіт за липень 2017 року на суму 196632,97 грн. (а.с.193-199 т.1) вважаються виконаними та прийнятими замовником і підлягають оплаті. 
В матеріалах справи наявні докази внесення Відповідачем авансу в сумі 138636.96грн., факт чого також встановлений рішенням господарського суду м. Києва від 05.03.2019 року у справі 910/11/18, отже сума заборгованості, яку Відповідач мав сплатити на користь Позивача до 14.08.2017 року включно, становить 57   996, 01 грн.
Отже судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконані Позивачем роботи за Договором є прийнятими в порядку його п.4.2, а право Позивача на отримання повної оплати за виконані роботи є порушеним та підлягає захисту.
Судова колегія вважає недоведеними доводи Відповідача щодо направлення на адресу Позивача листа за вих. № 07-28/07/2017 від 28.07.2017р із запереченнями щодо підписання отриманих 19.07.2017 року актів виконаних робіт через їх невідповідність договірній ціні через виявлення 03.07.2017 року  порушень додержання проектно-кошторисної документації (а.с.200 т.1), оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення цього листа Позивачу, а останнім даний факт оспорюється. Суд першої інстанції докладно обґрунтував в рішенні підстави невизнання належними надані Відповідачем докази направлення  цього листа Позивачу за допомогою електронної пошти, з якими судова колегія погоджується.
  Також за змістом цей лист не може вважатися таким, що відповідає вимогам п. 4.2 Договору, оскільки конкретних зауважень щодо виконаних робіт він не містить, отже обґрунтованою відмовою  від підписання акту виконаних робіт, яка звільняє від їх оплати та покладає на Позивача обов`язок усунення відповідних недоліків – визнаний бути не може. 
Отже Відповідач, у разі виявлення недоліків у роботі Позивача після отримання акту приймання виконаних будівельних робіт, у десятиденній строк мав надати вмотивовану відмову від приймання робіт за спірним Договором, скласти дефектні акти з переліком необхідних доробок (недоробок), дефектів та строків їх виконання або заявити претензії щодо наявності недоліків, розбіжностей, тощо у роботах. 
За відсутності таких обставин роботи є прийнятими, а у Позивача - відсутні причини вважати свій обов`язок невиконаним.
Всі інше листування між сторонами понад вищевизначеного періоду - не має правового значення для вирішення спірного питання.
Крім того, за змістом наданого Відповідачем листу за №01-12/09/2017 від 12.09.2017 з додатками (а.с. 202-204 т. 2), він надає зауваження на акт виконаних робіт за серпень                 2017 року, тоді як спірним в межах даної справи є акт за липень 2017 року. 
Оскільки спір виник між сторонами стосовно неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за Договором в частині своєчасної оплати виконаних Позивачем робіт, предметом доказування в якому є факт самого виконання робіт на користь Відповідача та відсутність протягом визначеного строку заперечень Відповідача щодо обсягу або якості виконаних робіт. Сам факт дослідження якості  виконаних робіт в подальшому - виходить за межі розгляду даної справи, оскільки відповідного позову з цього приводу Відповідачем не заявлено.  За тих же підстав судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції щодо неприйняття до уваги у якості належного доказу висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 25.10.2019 № 09/15, оскільки  роботи виконувались та були прийняти  у 2017році, Відповідач не висловив зауваження щодо обсягу проведених робіт, а обстеження проводилось експертом наприкінці 2019року, тобто зі спливом значного проміжку часу.
Разом з тим, визначаючи розмір суми основного боргу та прийнявши у якості належного доказу наданий в 19.07.2017 року Відповідачу акт приймання виконаних робіт за липень 2017 року, суд першої інстанції не дослідив його зміст в частині вартості проведених робіт. Замість цього суд помилково визначив розмір заборгованості, виходячи із вартості робіт, встановленої  в Договорі -198052,80грн, тоді як за актом вартість фактично виконаних робіт є меншою -196632,97 грн. 
Отже враховуючи факт незгоди Відповідача з обсягом та вартістю виконаних робіт, який вважав їх завищеною,  судова колегія вважає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими.
Таким чином, з урахуванням вартості фактично виконаних Позивачем робіт за Договором, сумою внесеного авансу в розмірі 138   636,96грн, обґрунтованою сумою основного боргу, що підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, є 57   996,01грн., а не 59 415,84 грн. - за розрахунком суду першої інстанції. Саме на зазначену суму повинні бути нараховані заявлені Позивачем  3% річних та інфляційні втрати, які з урахуванням визначеної судовою колегією суми боргу, обраного Позивачем способу розрахунку цих складових та відсутністю контррозрахунку Відповідача, складають 3455,93 грн. -3% річних та 10933,87 грн. інфляційних втрат. 
За таких підстав, апеляційна скарга Комунального підприємства Слов`янської районної ради Донецької області “Управління капітального будівництва” смт.Билбасівка, Донецька область підлягає частковому задоволенню, рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2020 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі в розмірі 1419,83грн., а в частині стягнення   3% річних та інфляційних втрат-зміні, шляхом зменшення зазначених сум до 3455,93 грн. та 10933,87  грн. відповідно, на підставі ч. 1 п. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України через неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи. 
В скасованій частині слід прийняти нове рішення про відмову в задоволенні відповідних вимог.
В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2020  слід залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з Позивача на користь Відповідача стягується судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 71,54 грн.
Враховуючи викладене, керуючись статтями   269,   270,   275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства Слов`янської районної ради Донецької області “Управління капітального будівництва” смт.Билбасівка, Донецька область задовольнити частково.
Рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2020 у справі                               №   905/1606/19– скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі в розмірі 1419,83грн та змінити в частині стягнення 3% річних та  інфляційних втрат, зменшивши розмір стягнутих сум до « 3455,93 грн.» та « 10933,87 грн.» відповідно. В скасованій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні відповідних позовних вимог.
Викласти другий абзац резолютивної частини рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2020 у справі №   905/1606/19 в наступній редакції:
“Стягнути з Комунального підприємства Слов`янської районної ради Донецької області Управління капітального будівництва (84170, Донецька область, смт. Билбасівка, вулиця Затишна, будинок 6а; код ЄДРПОУ 39422626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРБІЛРОС” (03038, місто Київ, вулиця Лінійна, будинок 17; код ЄДРПОУ 32255426) борг в сумі 57   996, 01 грн., 3% річних в сумі 3455,93 грн.,  інфляційні втрати в сумі 10933,87  грн.”
В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2020 – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції    покласти на сторони, пропорційно задоволеним вимогам.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРБІЛРОС” (03038, місто Київ, вулиця Лінійна, будинок 17; код ЄДРПОУ 32255426)  на користь Комунального підприємства Слов`янської районної ради Донецької області Управління капітального будівництва (84170, Донецька область, смт. Билбасівка, вулиця Затишна, будинок 6а; код ЄДРПОУ 39422626) витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 71,54 грн.
Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3   ст. 287 ГПК України.                    
           Повний текст постанови складено та підписано 17.04.2020.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           Д.О. Попков

Суддя                                                                                           В.І. Пушай