УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху
07 квітня 2020 року 
м. Київ
справа №810/884/18
провадження №К/9901/7368/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу виконувача обов`язків прокурора Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі № 810/884/18 за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Ірпінської міської ради Київської області, Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача  - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання незаконними дії,
у с т а н о в и в:
Виконувач обов`язків прокурора Київської області засобами поштового зв`язку надіслав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі № 810/884/18.
Дослідивши зміст касаційної скарги виконувача обов`язків прокурора Київської області, Верховний Суд дійшов висновку, що вказану скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.
08.02.2020 набрав чинності   Закон України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Згідно з частиною третьою   статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі за текстом   -   КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до частини першої   статті 329 КАС України   касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Водночас правилами частини другої   статті 329 КАС України   встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк на касаційного оскарження заявник пропустив, оскільки оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції було ухвалене 27.01.2020, а касаційна скарга подана 12.03.2020 (згідно з відтиском штемпеля оператора поштового зв`язку «Укрпошта» на конверті, у якому надійшла касаційна скарга).
У касаційній скарзі заявник виклав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому зазначає, що він отримав постанову суду апеляційної інстанції 12.02.2020, що вважає поважною причиною для пропуску процесуального строку.
Утім на підтвердження тієї обставини, що постанову суду апеляційної інстанції скаржник отримав саме 12.02.2020, не було надано належних доказів (поштового конверта, у якому заявникові була надіслана копія оскарженого судового рішення, з відтиском штемпеля поштової установи), що перешкоджає можливості надати оцінку поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Водночас колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції на копії супровідного листа суду апеляційної інстанції у значенні положень частини другої   статті 329 КАС України   у їхньому логічному взаємозв`язку з приписами частин шостої, сьомої   статті 251 КАС України   не свідчить про день вручення копії судового рішення учаснику справи, а тільки засвідчує дату реєстрації відповідного документа в канцелярії установи і не може беззаперечно підтверджувати дату фактичного отримання відповідачем копії оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції.
Також колегія суддів зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Заявник не долучив до касаційної скарги документ про сплату судового збору.
За приписами частин першої, другої   статті 132 КАС України   судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються   Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.
Частиною першою   статті 4 Закону України «Про судовий збір»   визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Своєю чергою відповідно до підпункту 1 пункту 5 частини другої   статті 4 Закону України «Про судовий збір»   за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Також за правилами підпункту 3 пункту 5 частини другої   статті 4 Закону України «Про судовий збір»   за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Водночас згідно зі   статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»   станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1921 гривню.
Верховний Суд встановив, що позовна заява подана суб`єктом владних повноважень 2019   року й містила дві позовні вимоги немайнового характеру, тобто розмір судового збір під час подання зазначеного позову становив 3 842 грн (1 921 грн + 1 921 грн).
Отже, за подання цієї касаційної скарги судовий збір має бути сплачений в розмірі 7 684 грн (3 842 грн х 200 %).
За таких обставин касаційну скаргу треба залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення її недоліків у спосіб надсилання на адресу суду документа про сплату судового збору в розмірі 7 684 грн.
Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів:   УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ):   38004897
Банк отримувача:   Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN):   UA288999980313151207000026007
Код   класифікації доходів бюджету:   22030102
Найменування податку, збору, платежу:   Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу:*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною другою   статті 332 КАС України   до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених   статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення   статті 169 цього Кодексу.
Одночасно правилами частини другої   статті 169 КАС України   передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано без дотримання вимог, встановлених   КАС України, таку треба залишити без руху на підставі частини другої   статті 332 КАС України   та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків, а саме: (1) подати належні докази (поштовий конверт, у якому заявникові була надіслана копія оскарженого судового рішення, з відтиском штемпеля поштової установи) на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, (2) а також надати суду платіжний документ, який підтверджує сплату судового збору в розмірі 7 684 грн.
Керуючись приписами статей   169,   329,   330,   332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Касаційну скаргу виконувача обов`язків прокурора Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі № 810/884/18 залишити без руху.
2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту отримання цієї ухвали.
3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                        А.А. Єзеров

Суддя                                                            В.М. Кравчук

Суддя                                                            О.П. Стародуб