ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2020 р.           Справа№ 910/21251/15
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Михальської Ю.Б.
суддів:            Скрипки  І.М. 
          Тищенко А.І. 

секретар судового засідання: Білоус О.О.
за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 02.06.2020,

розглянувши апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД»
на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 (повний текст складено 21.02.2019)
у справі №910/21251/15 (суддя Спичак О.М.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста»
до Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АН Царьград»
про звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И В :
          
Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» (далі, Банк) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» (далі, відповідач або Компанія) про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» (далі, третя особа).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від  09.01.2019 замінено позивача у справі Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» на його правонаступника Товариство  з обмеженою відповідальністю  «Фінансова Компанія «Веста» (далі, позивач).
31.01.2019 позивачем було подано до Господарського суду міста Києва заяву про уточнення змісту позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду, та у якій Товариство  з обмеженою відповідальністю  «Фінансова Компанія «Веста» просило суд задовольнити позов у редакції позовних вимог відповідно до даної заяви та:
- у рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою «АН Царьград» (код ЄДРПОУ 34964021) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (код ЄДРПОУ 41264766) за Кредитним договором №565-260412 від 26.04.2012 зі змінами у розмірі 225 489 330,15 грн (двісті двадцять п`ять мільйонів чотириста вісімдесят дев`ять тисяч триста тридцять грн 15 коп.), що складається з: заборгованості за кредитом - 63 318 000,00 грн, заборгованості за відсотками - 160 289 960,73 грн, пені - 1 881 379,42 грн в межах вартості предмета іпотеки звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №972-260412/1, посвідченим 27.04.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1016, а саме: нежитлове приміщення №16, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська (Печерський, Голосіївський, Шевченківський райони), буд. 5, третій поверх, загальною площею 976,3 кв. м., реєстраційний номер №308218780000 (відомості про реєстрацію до 01.01.2013: реєстр прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33845262, 07.06.2011).
- встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною 94 955  274,00 грн (з урахуванням ПДВ), визначеною висновком експертів за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №5304/17-42/8367/18-42 від 04.05.2018, що складений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.
Позовні вимоги (із урахуванням заяви про уточнення змісту позовних вимог) обґрунтовані тим, що третьою особою не виконано належним чином умов укладеного із Банком у даній справі Кредитного договору №565-260412 від 26.04.2012 (зі змінами) в частині повернення наданих йому кредитних коштів, у зв`язку з чим у третьої особи утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів, що станом на 27.12.2018 (дату укладення між Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» Договору №UKR-2018-1 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 27.12.2018) становить 225 489 330,15 грн та складається із заборгованості за кредитом - 63 318 000,00 грн, заборгованості за відсотками - 160 289 960,73 грн, пені - 1 881 379,42 грн. Разом з тим, 27.04.2012 між Банком та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» було укладено Договір іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012, відповідно до умов якого, з урахуванням укладених між сторонами додаткових угод, вказаний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя за Кредитним договором від 26.04.2012 №565-260412. 27.12.2018 між Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено договори відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, у тому числі за Договором іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012, укладеним із Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД». Оскільки після звернення Банку з вимогою до відповідача та третьої особи про сплату вищевказаної заборгованості за кредитним договором, остання погашена не була, позивач, який є правонаступником Банку за вищевказаними договорами про відступлення прав вимог, просить суд звернути стягнення на передане відповідачем в іпотеку майно шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною в розмірі 94 955  274,00 грн (з урахуванням ПДВ), визначеною висновком експертів КНДІСЕ за результатами проведення у справі судової оціночно-будівельної експертизи №5304/17-42/8367/18-42 від 04.05.2018. 

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15 позовні вимоги задоволено повністю.
В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Веста» за Кредитним договором №565-260412 від 26.04.2012 з урахуванням змін в розмірі 225  489  330,15 грн, що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 63  318  000,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 160  289  960,73 грн, пені - 1  881 379,42 грн в межах вартості предмета іпотеки вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. та зареєстрованим за №1016, а саме: нежиле приміщення №16, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська (Печерський, Голосіївський, Шевченківський райони), буд. 5, третій поверх, загальною площею 976,3 кв.м., реєстраційний номер 308218780000, номер об`єкта по реєстру прав власності на нерухоме майно 33845262.
Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
Присуджено до стягнення з Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 73  080,00 грн. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено прострочення виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором №565-260412 від 26.04.2012 зі сторони відповідача та, відповідно,    настання підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 в судовому порядку. Водночас, суд зазначив, що оскільки 04.02.2019 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», яким, зокрема, викладено в новій редакції статтю 38 Закону України «Про іпотеку», виходячи з того, що іпотекодержателем обрано такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки як реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, у суду, в силу частини 2 статті 38 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на момент вирішення спору по суті, відсутні підстави для зазначення в судовому рішення початкової ціни реалізації предмета забезпечувального зобов`язання в сумі, яка була визначена за наслідками проведення у справі судової експертизи. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, 22.05.2019 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:
- відповідач був позбавлений права на участь у розгляді справи, а відтак не міг користуватися своїми процесуальними правами та використовувати ефективні засоби захисту своїх прав та інтересів. Представництво інтересів відповідача у суді першої інстанції здійснювалось невідомими особами без наявності відповідних повноважень;
- Договір іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 був укладений за відсутності відповідного волевиявлення зі сторони Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД», а підписант цього договору - громадянин України ОСОБА_1 , що діяв від імені відповідача, діяв на підставі підробленої довіреності. За твердженнями відповідача, Договір іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 є недійсним, із приводу чого останнім було подано позов до Господарського суду міста Києва (справа №910/5622/18).
До апеляційної скарги скаржником додане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15. 
Також у апеляційній скарзі викладено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5622/18 про визнання недійсним Договору іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012.

Узагальнені доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу 

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 15.07.2019, зазначає наступне:
- Товариство з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» не виконало свої обов`язки за Кредитним договором від 26.04.2012, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за кредитом, що вказує на правомірність ініціювання Банком, правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Веста», процедури звернення стягнення на предмет іпотеки;
- відповідачем не наведено та не зазначено жодних обґрунтованих підстав для оскарження наявності або розміру заборгованості за кредитним договором;
- Приватну компанію з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи згідно з Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965. Крім того, представник відповідача міг отримати інформацію про стан розгляду справи №910/21251/15 з офіційного сайту «Судова влада України»;
- в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2017 у справі №761/42364/17 про закриття кримінального провадження №12017100100009435 за частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України  у частині підозри ОСОБА_2 , на яку посилається скаржник, встановлені обставини виключно щодо ОСОБА_2 , який не є ані стороною іпотечного договору, ані представником сторони іпотечного договору. Отже, встановлені вказаною ухвалою обставини не можуть бути преюдиційними при розгляді господарської справи про недійсність Іпотечного договору. Крім того, зі змісту ухвали в кримінальній справі не вбачається, що обставини встановлені саме щодо довіреності, на підставі якої був укладений іпотечний договір;
- довіреність від 20.06.2011, яка підтверджувала повноваження представника відповідача при підписанні іпотечного договору, була легалізована шляхом проставляння апостилю Королівства Великобританії та Північної Ірландії в м. Лондон за №I916462 від 23.06.2011, відтак, ОСОБА_1 мав повноваження діяти в інтересах відповідача та підписувати відповідно до наданих довіреністю повноважень іпотечний договір;
- відповідачем було схвалено укладення іпотечного договору, зокрема, шляхом внесення змін до іпотечного договору, в тому числі, на підставі іншої довіреності від 12.09.2013, яка не оспорюється скаржником;
- відповідачем не доведено, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів визнання іпотечного договору недійсним чи його розірвання станом на дату подання апеляційної скарги, тобто, презумпція правомірності договору не спростована, а отже всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) та витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 27.05.2019 апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» у справі №910/21251/15 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Скрипки І.М., Тищенко А.І.
28.05.2019 від позивача у справі надійшли через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД». У даних запереченнях позивач просив суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки апелянт у цьому клопотанні вказує недостовірні відомості, а про оскаржуване ним рішення йому стало відомо ще 04.04.2019, що підтверджується доданою до заперечень копією заяви про забезпечення позову, поданою у межах іншої справи №910/5622/18 про визнання недійсним іпотечного договору.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення у даній справі причини визнано неповажними, апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15 залишено без руху, роз`яснено Приватній компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані в ній недоліки, надавши суду апеляційної інстанції відповідну заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження,  вказавши інші підстави для поновлення строку та докази направлення копії апеляційної скарги із доданими до неї документами третій особі у справі.
           18.06.2019 скаржник через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подав на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 у даній справі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та документи на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» листом з описом вкладення. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 поновлено Приватній компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15 на час апеляційного провадження; розгляд справи призначено на 16.07.2019.
У судове засідання 16.07.2019 з`явився представник позивача.
 Представники відповідача та третьої особи у судове засідання, призначене на 16.07.2019, не з`явилися.
11.07.2019 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що його представник ОСОБА_3 у період з 14.07.2019 по 18.07.2019 перебуватиме у відрядженні (копія наказу про відрядження додана до клопотання).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2019, враховуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та неявку третьої особи, розгляд справи відкладено на 10.09.2019.
16.08.2019 від представника позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло повідомлення про зміну найменування, у якому позивач повідомив, що 07.08.2019 Товариством  з обмеженою відповідальністю  «Фінансова Компанія «Веста» було змінено найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю  «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста», на підтвердження чого до заяви додана копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №1005642477 станом на 12.08.2019.
У судове засідання 10.09.2019 з`явився представник позивача. 
У судовому засіданні представник позивача підтримав подану ним заяву про зміну найменування сторони.
Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 10.09.2019 не з`явилися.
Від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що його представник ОСОБА_3 у період з 09.09.2019 по 11.09.2019 перебуватиме у відрядженні в місті Вінниця (копія наказу про відрядження та витяг з офіційного сайту Судової влади додані до клопотання).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 змінено найменування позивача у справі з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Веста» (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111; код ЄДРПОУ 41264766) на Товариство з обмеженою відповідальністю   «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111; код ЄДРПОУ 41264766). Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволено. Розгляд справи №910/21251/15 відкладено на 24.09.2019.
У судове засідання 24.09.2019 з`явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 24.09.2019 не з`явилися.
Представник позивача у судовому засіданні 24.09.2019 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що між сторонами ведуться переговори щодо мирного врегулювання спору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 розгляд справи №910/21251/15 відкладено на 08.10.2019.
У судове засідання 08.10.2019 з`явилися представники позивача та відповідача. 
Представник третьої особи у судове засідання 08.10.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
У судовому засіданні 08.10.2019 суд перейшов до розгляду клопотання відповідача, яке було викладене в апеляційній скарзі, про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5622/18.
Представник відповідача підтримав вищезазначене клопотання про зупинення провадження у справі, просив суд його задовольнити.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 15.07.2019, просив суд у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовити, однак у судовому засіданні 08.10.2019 зазначив, що не заперечуватиме проти задоволення вказаного клопотання.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі №910/21251/16 заяву Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5622/18 задоволено. Апеляційне провадження у справі №910/21251/15 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №910/5622/18. Зобов`язано сторін повідомити Північний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі №910/21251/15.
В обґрунтування прийнятої ухвали про зупинення провадження у справі суд, дослідивши предмет спору у справі №910/5622/18 та предмет спору у даній справі №910/21251/15, дійшов висновку, що вказані справи є пов`язаними, оскільки у разі задоволення позовних вимог у справі №910/5622/18 та визнання договору іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 недійсним, такі обставини повністю виключать можливість задоволення позовних вимог у справі №910/21251/15 про звернення стягнення на майно, що є предметом договору іпотеки від №972-260412/І від 27.04.2012, а тому такі обставини можуть виплинути на подальший розгляд даної справи. Судом при цьому враховано, що провадження у справі №910/5622/18 було відкрито ще до прийняття місцевим господарським судом оскарженого у справі №910/21251/15 рішення.
06.03.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник позивача подав клопотання про поновлення провадження у справі, мотивоване тим, що 20.02.2020 постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/5622/18 апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі №910/5622/18 залишено без змін, у зв`язку з чим позивач просить поновити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15.
З огляду на вищевикладене, у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15, розгляд справи призначено на 21.04.2020. 
Враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215, від 20.03.2020 №242, від 25.03.2020 №239, від 29.03.2020 №241, від 02.04.2020 №255), продовження запровадженого карантину в Україні через спалах у світі коронавірусу COVID-19 до 24 квітня 2020 року та запровадження режиму надзвичайної ситуації на всій території України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020, з метою захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 21.04.2020, не відбудеться, а про наступну дату судового засідання учасників справи буде повідомлено додатково ухвалою суду після закінчення карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №291 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 та продовжено запроваджений карантин до 11.05.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15 на 02.06.2020.
29.05.2020 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме копії ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №910/5622/18, якою закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Компанії на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі №910/5622/18. Таким чином, позивач наголошує, що розгляд справи №910/5622/18 завершено і в задоволенні позову Компанії до ТОВ   «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено, а тому у суду є всі підстави відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15.
У судовому засіданні 02.06.2020 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 02.06.2020 з`явився представник позивача.
Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 02.06.2020 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно частин 3, 7  статті 120 Господарського процесуального кодексу України  виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
За змістом пунктів 3, 4 частини 6  статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 про поновлення провадження у справі №910/21251/15, від 13.04.2020 про зняття справи з розгляду, від 28.04.2020 про призначення справи до розгляду на 02.06.2020 були направлені судом на адресу для листування Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД», яка зазначена в апеляційній скарзі (01001, м. Київ, пров.Музейний, 8-Б, оф.1), та адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «АН Царьград», зазначену у матеріалах справи, яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03186, м. Київ, Чоколівський бульвар, 19, однак були повернуті до суду поштою із відмітками: «за закінченням встановленого строку зберігання» та «адресат відсутній» (від Компанії) та, «за вказаною адресою такої організації не розшукано» (від ТОВ «АН Царьград»).
Таким чином, судом апеляційної інстанції вживались усі дії задля належного повідомлення Компанії та ТОВ «АН Царьград» про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги на рішення суду в даній справі.
Також суд зазначає, що за змістом  статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень»  кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі, а відтак відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з текстом вказаних ухвал на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представників відповідача та третьої особи.
Представник позивача у судовому засіданні 02.06.2020 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

26.04.2012 між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» (позичальник) було укладено Кредитний договір №565-260412 (далі, Кредитний договір), відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію (кредитна лінія/кредит) з загальним лімітом 53  355 000,00 грн.
Згідно пунктів 1.4.1. та 1.4.2. Кредитного договору за користування кредитними коштами у межах, встановлених в пункті 1.3. договору, процента ставка встановлюється в розмірі 30% річних. При цьому, за користування кредитними коштами понад строк, визначений пунктом 1.3. договору, процента ставка встановлюється в розмірі 60% річних.
За умовами пункту 1.4.4. Кредитного договору строк сплати процентів з 1-го по 25-е число місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до пункті 1.3. договору, в день дострокового погашення заборгованості, або в день дострокового розірвання договору.
У подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди до Кредитного договору №565-260412 від 26.04.2012, відповідно до умов яких сторони змінили строки сплати відсотків за користування кредитними коштами, черговість розподілу коштів, які надходять від позичальника, також сторонами було змінено ліміт невідновлювальної відкличної кредитної лінії, а саме встановлено його у розмірі 64 500  000,00 грн, а також визначено строк користування кредитними коштами - з 26 квітня 2012 року по 16 березня 2015 року.
27.04.2012 між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (іпотекодержатель) та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» (іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки №972-260412/І (далі, Договір іпотеки), відповідно до пункту 1.1. якого останній забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору №565-260412 від 26.04.2012, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» (позичальник), а також всіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, за умовами якого іпотекодержатель надає боржнику кредит в сумі 53  355  000,00 грн на визначених Кредитним договором умовах. 
Згідно пункту 1.3. Договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором є нежиле приміщення №16, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноарміська ( Печерський , Голосіївський, Шевченківський райони), буд. 5, третій поверх, загальною площею 976,3 кв.м., номер об`єкта по реєстру прав власності на нерухоме майно 33845262, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого Позняковою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.11.2005, за реєстровим №5408, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 01.12.2005 та записано в реєстрову книгу №Д16П-239 за реєстровим №5476-П, реєстраційне посвідчення №005935. Вартість об`єкта відповідно до витягу з реєстру речових прав власності на нерухоме майно №33839763, виданого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 17.04.2012, складає 108  095  101,00 грн.
У пункті 1.4. Договору іпотеки контрагентами погоджено, що станом на дату укладання договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 108  095  101,00 грн. 
Згідно пункту 1.5. Договору іпотеки заставна за договором не оформляється. 
Пунктом 3.1.2. Договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель (Банк) у випадку невиконання або часткового невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим Договором або боржником (Компанією) за Кредитним договором (в тому числі і по сплаті будь-яких платежів, які повинні бути здійснені відповідно до Кредитного договору) має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього Договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування витрат на утримання заставленого майна, витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за Кредитним договором і зверненням стягнення на предмет іпотеки, реалізацією предмета іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням Кредитного договору та/або умов даного договору.
Іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за цим договором або боржником за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 1.2. цього договору. Порядок такого способу задоволення визначається розділом 5 цього Договору (пункт 3.1.3. Договору іпотеки).
Відповідно до пункту 6.1. Договору іпотеки цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення.
27.04.2020 Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. та зареєстровано за №1016.
До Договору іпотеки позивачем та відповідачем неодноразово укладались додаткові угоди, якими вносились зміни, зокрема, щодо розміру забезпечених іпотекою зобов`язань з урахуванням змін, що вносились до Кредитного договору №565-260412 від 26.04.2012.
17.03.2015 Банком було скеровано на адресу позичальника вимогу №365-3.1-20 від 16.03.2015 про повернення грошових коштів (заборгованості за Кредитним договором) у розмірі 81  020  205,74 грн. Встановлено строк сплати за вимогою - протягом 30-ти календарних днів з моменту направлення Банком даної вимоги.
Також 17.03.2015 Банком було скеровано на адресу іпотекодавця вимогу №364-3.1-20 від 16.03.2015 про повернення грошових коштів. У вказаній вимозі вказано про обсяги порушених боржником за Кредитним договором №565-260412 від 26.04.2012   грошових зобов`язань, встановлено строк усунення порушення протягом 30 робочих днів з моменту надіслання Банком даної вимоги. Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» попереджено, що у разі невиконання цієї вимоги Банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимогу аналогічного змісту було направлено на адресу третьої особи. 
Наявні в матеріалах справи документи, а саме реєстр рекомендованих листів та поштова квитанція №981 від 17.03.2015 вказують на направлення вказаних документів на адреси відповідача та третьої особи, визначені в Кредитному договорі, Договорі іпотеки та анкеті клієнта - юридичної особи нерезидента.
За твердженнями позивача ані відповідачем, ані третьою особою грошових зобов`язань за Кредитним договором №565-260412 від 26.04.2012 виконано не було, що, у тому числі, підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/7618/15-г. Отже, враховуючи прострочення позичальником терміну повернення грошових коштів, у Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки на публічних торгах.
27.12.2018 між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (банк) та Товариством  з обмеженою відповідальністю  «Фінансова Компанія «Веста» (новий кредитор) було укладено Договір №UKR-2018-01 відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, відповідно до пункту 1 якого Банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №565-260412 від 26.04.2012, укладеним між   Акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АН Царьград».
          Згідно пункту 2 Договору №UKR-2018-01 від 27.12.2018 новий кредитор в день укладання договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває всі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками своїх зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок в розмірах, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, тощо. Розмір прав вимоги (розмір заборгованості), які переходять до нового кредитора, вказаний в довідках про розмір заборгованості боржників, які є невід`ємними  частинами цього договору. Права за основним договорами переходять до нового кредитора в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку, рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.
          У пункті 4 Договору №UKR-2018-01 від 27.12.2018 сторони домовились, що за відступлення права вимоги новий кредитор сплачує банку грошові кошти в сумі 73  581  784,11 грн до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.
          Пунктом 4.1. Договору №UKR-2018-01 від 27.12.2018 сторони підтвердили, що на момент укладання цього договору новий кредитор в повному обсязі сплатив банку ціну договору у відповідності до протоколу електронних торгів №UKR-2018-01 від 12.12.2018. 
У додатку №1 до Договору №UKR-2018-01 від 27.12.2018 сторонами погоджено реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за цими договорами. До означеного реєстру включено, в тому числі, договір №565-260412 від 26.04.2012, укладений між Акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» та договір іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 з договорами про внесення змін, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. (реєстровий №1016), укладений між Акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «БРУМБЕРГ ЛТД».
Цей Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами (пункт 15 договору №UKR-2018-01 від 27.12.2018).
На підтвердження внесення плати за договором №UKR-2018-01 від 27.12.2018 у матеріалах справи міститься платіжне доручення №23 від 21.12.2018. 
27.12.2018 між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (іпотекодержатель) та Товариством  з обмеженою відповідальністю  «Фінансова Компанія «Веста» (новий іпотекодержатель) було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, згідно пункту 1.1. якого у зв`язку з укладанням між первісним іпотекодержателем та новим іпотекодержателем Договору  №UKR-2018-01 від 27.12.2018 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає права за договорами іпотеки, які наведені в додатку №1 до договору відступлення. 
У додатку №1 до вказаного договору визначено, що первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає права вимоги, в тому числі, за Договором іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012, укладеним з Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД».
Відповідно до пункту 2.1. Договору від 27.12.2018 відступлення прав вимоги за договорами іпотеки вважаються переданими (відступленими) з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору відступлення. 
Договір від 27.12.2018 відступлення прав вимоги за договорами іпотеки підписано представниками обох сторін, скріплено печатками суб`єктів господарювання та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С., зареєстровано в реєстрі за №1550. 
Отже, права та обов`язки кредитора за Кредитним договором та іподекодержателя за Договором №972-260412/І від 27.04.2012, зокрема, і право на звернення стягнення на предмет іпотеки, перейшли до Товариства  з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Веста», яке 07.08.2019 змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста».
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у справі №910/21251/15 було призначено судову експертизу для визначення ринкової вартості предмету іпотеки за Договором іпотеки, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
04.05.2018 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз надано висновок експертів №5304/17-42/8367/18-42 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, призначеної згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у справі №910/21251/15, згідно якого ринкова вартість предмету іпотеки за Договором іпотеки становить 94 955  274,00 грн (з урахуванням ПДВ).
31.01.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Веста» було подано до суду першої інстанції заяву про уточнення змісту позовних вимог, до якої додано розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 27.12.2018 (дату укладення договорів про відступлення права вимоги), згідно якого заборгованість за кредитом становить 63 318 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 160 289 960,73 грн, пеня - 1 881 379,42 грн, та у якій позивач, який є правонаступником Банку, просив суд в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною 94 955  274,00 грн (з урахуванням ПДВ), яка визначена висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної у справі згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 судової оціночно-будівельної експертизи №5304/17-42/8367/18-42 від 04.05.2018.
Предметом доказування у справі №910/21251/15 є наявність у позивача підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки за укладеним між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» Договором іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. та зареєстрованим за №1016, права вимоги за яким перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно вимог  статті 345 Господарського кодексу України  кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.
У відповідності до частини 1  статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до частини 1  статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до частин 1 та 2  статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
Відповідно до  статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Так, згідно пункту 5.1. укладеного між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» (позичальник) Кредитного договору №565-260412 від 26.04.2012 у випадку порушення позичальником зобов`язань за цим договором Банк має прво відмовитися від виконання своїх зобов`язань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов`язаний відшкодувати Банку завдані збитки, погасити кредит, сплативши проценти та комісії, а також сплатити штрафні санкції, пеню та інші витрати, понесені Банком за Договором. 
Відповідно до пункту 5.2. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів та комісій за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості. Відповідно до частини 6  статті 232 Господарського кодексу України  сторони домовляються, що нарахування пені за прострочення виконання зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Сплата штрафних санкцій за Договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку.
Як вбачається із матеріалів справи, оскільки третьою особою не були виконані умови Кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами, Банком надсилалась на адресу позичальника вимога №365-3.1-20 від 16.03.2015 про повернення грошових коштів (заборгованості за Кредитним договором) у розмірі 81  020  205,74 грн. При цьому, Банком було встановлено строк оплати за вимогою - протягом 30-ти календарних днів з моменту направлення Банком даної вимоги.
Судом встановлено, що невиконання позичальником умов Кредитного договору в добровільному порядку стало підставою для звернення Банку до суду із відповідним позовом (справа №910/7618/15-г).
Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/7618/15-г, яке набрало законної сили 15.06.2015, позов Банку задоволено та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» заборгованість по кредиту в розмірі 63  318  000,00 грн, заборгованість по відсоткам в розмірі 15  820  82, 32  грн та пеню в розмірі 1  881  379,42 грн; розподілено судові витрати. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/7618/15-г встановлено, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, у свою чергу, порушив положення Кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати процентів за його користування у встановлені Кредитним договором строки.
Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/7618/15-г, яке набрало законної сили, є преюдиційними та не підлягають повторному доказуванню.
Доказів виконання вказаного судового рішення ТОВ «АН «Царьград» матеріали не містять. 
У межах даного судового спору у справі №910/21251/15 Банк та у подальшому його правонаступник - ТОВ «Фінансова Компанія «Веста» заявили про наявність у позичальника за Кредитним договором станом на 27.12.2018 (дату укладення договорів про відступлення прав вимог між Банком та ТОВ «ФК «Веста», згідно яких права та обов`язки кредитора за Кредитним договором та іподекодержателя за Договором №972-260412/І від 27.04.2012 перейшли до Товариства  з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Веста», яке 07.08.2019 змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста») заборгованості разом в сумі 225  489  340,15 грн, з яких: 63 318 000,00 грн заборгованість за кредитом, 160 289 960,73 грн заборгованість за відсотками, 1 881 379,42 грн пеня за прострочені відсотки за користування кредитом. 
Як зазначено вище, факт наявності у третьої особи заборгованості перед Банком по кредиту у розмірі 63  318  000,00 грн, заборгованості по відсоткам в розмірі 15  820  82, 32  грн та пені в розмірі 1  881  379,42 грн, що входять у заявлену у межах даного судового спору суму заборгованості у розмірі 225  489  340,15 грн, встановлений рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/7618/15-г.
Водночас, суд зазначає, що саме по собі ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого фактично не здійснено, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором.
Матеріалами справи підтверджується подальше, після прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/7618/15-г, неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором із повернення кредиту, сплати процентів та пені.
У свою чергу, відповідачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ні контррозрахунку вказаної суми заборгованості, ні доказів погашення заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, а також сплати пені суду не надано.
Суд, перевіривши додані позивачем до заяви про уточнення змісту позовних вимог від 31.01.2019 розрахунки вищевказаних сум заборгованостей за Кредитним договором, які залишаються непогашеними на даний час, дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку позивача, його арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Кредитного договору.
Отже, у позичальника станом на 27.12.2018 існувала заборгованість за Кредитним договором в сумі 225  489  340,15 грн, з яких: 63 318 000,00 грн заборгованість за кредитом та 1 881 379,42 грн пеня за прострочені відсотки за користування кредитом, розмір яких встановлено рішенням суду у справі №910/7618/15-г, та 160 289 960,73 грн заборгованість за відсотками за період з 25.02.2012 по 26.12.2018.
Відповідно до  статті 546 Цивільного кодексу України  виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою. 
Виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором (стаття 548 Цивільного кодексу України).
Згідно  статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. 
Статтею 1 Закону   України «Про іпотеку» (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин (березень 2015 року) визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, в якості забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору між Банком та відповідачем було укладено Договір іпотеки №972-260412/І, відповідно до пункту 1.1. якого останній забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору №565-260412 від 26.04.2012, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АН Царьград» (позичальник), а також всіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, за умовами якого іпотекодержатель надає боржнику кредит в сумі 53  355  000,00 грн на визначених Кредитним договором умовах. 
Згідно пункту 1.3. Договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором є нежиле приміщення №16, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноарміська (Печерський, Голосіївський, Шевченківський райони), буд. 5, третій поверх, загальною площею 976,3 кв.м., номер об`єкта по реєстру прав власності на нерухоме майно 33845262, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого Позняковою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.11.2005, за реєстровим №5408, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 01.12.2005 та записано в реєстрову книгу №Д16П-239 за реєстровим №5476-П, реєстраційне посвідчення №005935. Вартість об`єкта відповідно до витягу з реєстру речових прав власності на нерухоме майно №33839763, виданого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 17.04.2012, складає 108  095  101,00 грн.
Згідно  статті 3 Закону   України «Про іпотеку»  іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
За змістом частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку»  у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
За змістом частини 1 статті 33 Закону   України «Про іпотеку»   у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Аналогічні умови містить пункт 3.1.3. Договору іпотеки, згідно якого іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за цим договором або боржником за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 1.2. цього договору.
Відповідно до частин 1, 2  статті 35 Закону   України «Про іпотеку»  у разі порушення основного зобов`язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менший ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Статтею 39  Закону   України «Про іпотеку»  передбачена можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.
Як вбачається із матеріалів справи, 17.03.2015 Банком було скеровано на адресу іпотекодавця вимогу №364-3.1-20 від 16.03.2015 про повернення грошових коштів. У вказаній вимозі вказано про обсяги порушених боржником за Кредитним договором №565-260412 від 26.04.2012 грошових зобов`язань, встановлено строк усунення порушення протягом 30 робочих днів з моменту надіслання Банком даної вимоги. Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» попереджено, що у разі невиконання цієї вимоги Банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, а загальна сума заборгованості за Кредитним договором буде відкоригована на момент звернення стягнення на предмет іпотеки або фактичної сплати заборгованості з урахуванням щомісячно нарахованих процентів (комісій) та неустойки.
Вимогу аналогічного змісту було направлено на адресу третьої особи, про що вказане вище. 
Проте, як встановлено судом вище та не спростовано скаржником, заходи щодо погашення заборгованості за Кредитним договором вжиті не були, порушення умов Кредитного договору не усунуті.
Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону (стаття 41 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній станом на дату прийняття судом оскарженого рішення).
Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки визначено у розділі 5 Договору іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012.
Згідно пункту 5.1. Договору іпотеки у разі порушення (часткового порушення) боржником умов кредитного договору або іпотекодавцем умов цього договору, іпотекодержатель надсилає боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі визначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш як тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. 
За умовами пункту 5.2. Договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання якщо на момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).
У пункті 5.4. Договору іпотеки сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Зі змісту пункту 5.5. Договору іпотеки вбачається, що у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим договором або боржником за кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, така вимога іпотекодержателя задовольняється за рахунок за рахунок предмету іпотеки, за вибором іпотекодержателя, у порядку, що передбачений законом. Реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів визначається за рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, якщо така згода не досягнута - спеціалізованою організацією, що проводить прилюдні торги на підставі оцінки предмета іпотеки. При цьому, початкова ціна не може бути нижчою за 90% вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом його оцінки.
Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених пунктом 5.5 цього договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить іпотекодержателю.
Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів задоволення ані позичальником, ані іпотекодавцем вимог Банку, як Кредитора та іпотекодержателя, щодо погашення заборгованості та санкцій за Кредитним договором в добровільному порядку, приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи приписи статей  33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку», наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки за рішенням суду.
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції та зазначено колегією суддів вище, права та обов`язки кредитора за Кредитним договором та іпотекодержателя за Договором іпотеки, зокрема, і право на звернення стягнення на предмет іпотеки, перейшли згідно Договору №UKR-2018-01 від 27.12.2018 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та Договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 27.12.2018 до Товариства  з обмеженою відповідальністю  «Фінансова Компанія «Веста», найменування якого під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було змінене на Товариство  з обмеженою відповідальністю  «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста».
Стосовно способу реалізації предмета іпотеки судом першої інстанції вірно    зазначено наступне.
Статтями 38 та 41 Закону України «Про іпотеку» передбачена можливість реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої  Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього  Закону.
04.02.2019 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», яким, зокрема, викладено в новій редакції статтю 38 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень до вказаного Закону України цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.
Отже, з огляду на викладене, норми статті 38 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню до спірних правовідносин в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування».
Згідно частин 1, 2 статті 38 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
За таких обставин, виходячи з того, що іпотекодержателем обрано такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки як реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, у суду, в силу норми частини 2 статті 38 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на момент вирішення спору по суті, відсутні підстави для зазначення в судовому рішення початкової ціни реалізації предмета забезпечувального зобов`язання в сумі, яка була визначена за наслідками проведення у справі судової експертизи згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2017. 
Колегія суддів наголошує, що початкова ціна продажу предмета іпотеки у такому випадку має бути визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.
Судом, при цьому, врахована правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №235/3619/15-ц, згідно якої незазначення у резолютивній частині рішенні суду ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. 
Із огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги позивача та звернув стягнення на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Веста» на предмет іпотеки за Договором іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. та зареєстрованим за №1016, а саме: нежиле приміщення №16, яке розташоване за адресою: м . Київ, вул. Червоноармійська (Печерський, Голосіївський, Шевченківський райони ), буд. 5, третій поверх, загальною площею 976,3 кв.м., реєстраційний номер 308218780000, номер об`єкта по реєстру прав власності на нерухоме майно 33845262, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача у даній справі підлягають задоволенню.

Мотиви відхилення доводів апеляційної скарги відповідача

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, відповідач зазначає, що Договір іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 був укладений за відсутності відповідного волевиявлення зі сторони Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД», а підписант цього договору - громадянин України ОСОБА_1 , що діяв від імені відповідача, діяв на підставі підробленої довіреності. 
Відповідач наголошує, що 08.08.2017 слідчим слідчого відділу відділення поліції №4 Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві на підставі заяви ОСОБА_3 було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12017100100009435 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України. У ході досудового розслідування було встановлено, що довіреність директора Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» від 20.06.2011 (на підставі якої було укладено Договір іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012) є підробленою, адже всі підписи, нанесені на довіреності, були виконанні громадянином України ОСОБА_2 . Даний факт встановлено висновком експерта №8-4/1979 від 17.10.2017 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2017 у справі №761/42364/17. 
Отже, за твердженнями відповідача, Договір іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 є недійсним у розумінні чинних норм законодавства. Для захисту своїх прав та інтересів Компанія звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання Договору іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 недійсним (справа №910/5622/18), однак, суд першої інстанції, розглядаючи спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 та маючи інформацію щодо наявності іншого судового спору про визнання вказаного договору недійсним на тій підставі, що його підписано з використанням підробленої довіреності, безпідставно не зупинив провадження у справі №910/21251/15, у той час як за умови визнання недійсним Договору іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 в межах судової справи №910/5622/18, буде неможливим задоволення позовних вимог у даній справі.
Вказані твердження скаржника колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У травні 2018 року Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом у межах справи №910/5622/18 до ПАТ «Європейський газовий банк», якого у процесі розгляду справи було замінено на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», про визнання недійсним Договору іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012.
Позовні вимоги Компанії у справі №910/5622/18 були обґрунтовані тим, що оскаржуваний договір за своїм змістом суперечить вимогам статей 207, 215, 216 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання його недійсним. Позивач вказував на те, що Договір іпотеки від його імені було підписано ОСОБА_1 на підставі підробленої довіреності від 20.06.2011, факт підробки вказаної довіреності підтверджується ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27.12.2017 у справі №761/42364/17.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі №910/5622/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020, у задоволенні позову Компанії про визнання недійсним Договору іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 відмовлено.
Вказаними судовими рішеннями встановлено, що довіреність, видана 20.06.2011 Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» на ім`я ОСОБА_1 , містить всі необхідні реквізити для даного одностороннього правочину, що визначені статтями 245-247 Цивільного кодексу України, та легалізована у відповідності до положень Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року шляхом проставлення апостилю. 
          Крім того, судом у межах справи №910/5622/18 встановлено, що матеріали справи містять договір про внесення змін до договору іпотеки від 06.03.2014, який було підписано представником ОСОБА_1 на підставі іншої довіреності, виданої Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» 29.07.2013. Вказаний договір від 06.03.2014 Компанією не оскаржується, як і довіреність, на підставі якої його було підписано цей договір представником. До того ж, в день укладання позивачем договору про внесення змін від 06.03.2014 до договору іпотеки від 27.04.2012, Компанією було здійснено перенесення інформації про право власності на іпотечне майно з Реєстру прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33845262, реєстратор: Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 308218780000, номер запису про право власності: 4899381). Вказані дії Компанії свідчать, що нею було схвалено оскаржуваний договір іпотеки, що виключає можливість визнання його недійсним з підстав відсутності повноважень представника на його підписання.
          З огляду на зазначене, суди першої та апеляційної інстанцій у господарській справі №910/5622/18 дійшли висновку, що позивачем і матеріалами справи не підтверджується визначених вимогами чинного законодавства підстав для визнання недійсним Договору іпотеки №972-260412/1 від 27.04.2012, як і не встановлено факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача внаслідок укладення оскаржуваного договору.
Обставини, встановлені рішеннями судів у межах справи №910/5622/18, у відповідності до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України є преюдиційними та не підлягають повторному доведенню.
Колегією суддів встановлено, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі №910/5622/18 були оскаржені Компанією у касаційному порядку з підстав незастосуваннями судами при вирішенні спору висновків, викладених у постановах Верховного суду України та Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Однак, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №910/5622/18 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Компанії на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі №910/5622/18 із посиланням на положення пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України. Суд касаційної інстанції встановив, що правовідносини у даній справі та правовідносини у справах, на які посилався заявник касаційної скарги, не є подібними.
Таким чином, Договір іпотеки №972-260412/1 від 27.04.2012 як станом на дату прийняття рішення судом першої інстанції, так і станом на дату прийняття даної постанови є дійсним, а обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі (щодо недійсності договору іпотеки), спростовані у межах справи №910/5622/18.
При цьому, посилання скаржника на те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №972-260412/І від 27.04.2012 та маючи інформацію щодо наявності іншого судового спору про визнання вказаного договору недійсним, безпідставно не зупинив провадження у справі №910/21251/15 до вирішення справи №910/5622/18 судом відхиляються з огляду на положення статті 204 Цивільного кодексу України, якою закріплено принцип правомірності правочину.
          Стосовно посилань скаржника на порушення Господарським судом міста Києва норм процесуального права, у зв`язку з чим відповідача було позбавлено права на участь у розгляді справи, а відтак можливості скористатися своїми процесуальними правами та використовувати ефективні засоби захисту своїх прав та інтересів, колегія суддів зазначає наступне.
          Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД», яка є відповідачем у справі, є нерезидентом України.
У справах за участю нерезидентів для передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном господарськими судами застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, яка була імплементована в національне законодавство Законом України від 19.10.2000 № 2052-ІІІ «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах». Дата приєднання Сполученого королівства Великобританії та Північної Ірландії - 17.11.1967 року.
Згідно статті 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.
Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» Центральним органом України, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6 в Україні, є Міністерство юстиції України.
Згідно з частиною 1 статті 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом у спосіб, визначений йола внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави.
Відповідно до частини 3 статті 5 Конвенції, якщо документ має бути вручений відповідно до частини 1 цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.
Матеріалами справи, зокрема, підтверджується, що ухвала Господарського суду міста Києва була доставлена Приватній компанії «Брумберг ЛТД» у спосіб, що відповідає Розділу 1139 «Закону про компанії» 2006 року. Дана обставина підтверджується повідомленням компетентного органу Сполученого королівства про вручення документів відповідачу (том 1, а.с. 117). Отже, відповідачу у справі було відомо про наявність судового провадження №910/21251/15 за його участю, а тому посилання скаржника на те, що Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» фактично була позбавлена права на участь у розгляді своєї справи, як на підставу для скасування судового рішення, є безпідставними.
Таким чином, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).
Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не виявлено. 
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Брумберг ЛТД» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/21251/15 залишити без змін.
Матеріали справи №910/21251/15 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.06.2020.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Михальська 

Судді                                                                                І.М. Скрипка

                                                                                А.І. Тищенко