Ухвала
 
09 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 707/2404/18
провадження № 61-6722ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Черкаська центральна районна лікарня» Черкаської районної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління Держпраці у Черкаській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, про визнання недійсним акту проведення повторного розслідування нещасного випадку, зобов`язання скласти акт,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до комунального некомерційного підприємства «Черкаська центральна районна лікарня» Черкаської районної ради про визнання недійсним акту проведення повторного розслідування нещасного випадку, зобов`язання скласти акт.
 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2019 року позов задоволено частково.
 
Визнано протиправним та скасовано акт (Форма Н-5) проведення повторного розслідування нещасного випадку від 31 липня 2018 року, що стався 03 червня 2017 року близько 00 год. 30 хв. у акушерському відділенні Черкаської центральної районної лікарні, який затверджений 01 серпня 2018 року головним лікарем Гуськовим М. В.
 
Зобов`язано комунальне некомерційне підприємство «Черкаська центральна районна лікарня» Черкаської районної ради, повторно провести розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 03 червня 2017 року близько 00 год. 30 хв. у акушерсько-гінекологічному відділенні Черкаської центральної районної лікарні з ОСОБА_1 .
 
У решті позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу комунального некомерційного підприємства «Черкаська центральна районна лікарня» Черкаської районної ради задоволено частково.
 
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2019 року скасовано в частині зобов`язання комунального некомерційного підприємства «Черкаська центральна районна лікарня» Черкаської районної ради повторно провести розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 03 червня 2017 року близько 00 год. 30 хв. у акушерсько-гінекологічному відділенні Черкаської центральної районної лікарні з ОСОБА_1 та в частині відмови зобов`язати Черкаську центральну районну лікарню скласти акти за формою Н-5 - розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 03 червня 2017 року близько 00 год. 30 хв., та за формою Н-1 - про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що стався з ОСОБА_1 03 червня 2017 року близько 00 год. 30 хв.
 
Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Визнано нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 03 червня 2017 року о близько 00 год. 30 хв. у акушерсько-гінекологічному відділенні Черкаської центральної районної лікарні таким, що пов`язаний з виробництвом.
 
Зобов`язано комунальне некомерційне підприємство «Черкаська центральна районна лікарня» Черкаської районної ради скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 03 червня 2017 року близько 00 год. 30 хв. за формою Н-5 та акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, який стався з ОСОБА_1 03 червня 2017 року під час виконання нею трудових обов`язків у акушерсько-гінекологічному відділенні Черкаської центральної районної лікарні.
 
У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень.
 
У травні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 квітні 2020 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником у повному обсязі.
 
У касаційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
В якості підстави касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні Верховного Суду України  від 06 червня 2002 року у справі № 6-5245кс02.
 
Враховуючи, що відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження визначено неврахування апеляційним судом висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, викладені заявником обставини не є підставою касаційного оскарження в розумінні процесуального закону.
 
Разом з тим, надавши оцінку спірним правовідносинам, та тій обставині, що на даний момент відсутній правовий висновок Верховного Суду з питань повноважень суду на визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, колегія суддів дійшла висновку про наявність у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження вказаних судових рішень, передбаченої пунктом третім частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Касаційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області про зупинення дії рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Клопотання про зупинення дії судових рішень обґрунтовано тим, що примусове виконання вказаних рішень та складення акту розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 унеможливить поворот виконання судових рішень у разі їх скасування касаційним судом.
 
З урахуванням вказаного, зазначені у клопотанні доводи дають підстави для висновку про необхідність задоволення клопотання і зупинення дії рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2019 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
 
Підпунктом 3 пункту 12 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 Цивільного процесуального кодексу України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". 
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Черкаського районного суду Черкаської області цивільну справу № 707/2404/18 за позовом  ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Черкаська центральна районна лікарня» Черкаської районної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління Держпраці у Черкаській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, про визнання недійсним акту проведення повторного розслідування нещасного випадку, зобов`язання скласти акт.
 
Клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області про зупинення дії судових рішень задовольнити.
 
Зупинити дію рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк з моменту отримання ухвали, але не пізніше десяти днів з моменту закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID?19).
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян