ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2020 р.           Справа№ 910/10122/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Владимиренко С.В.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Демидової А.М. 
 
за участю представників: не викликались 

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вестбуд Плюс"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 в частині зупинення провадження у справі №910/10122/19
у справі №910/10122/19  (суддя Ломака В.С.)
за позовом Південного територіального квартирно - експлуатаційного управління
до           Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вестбуд Плюс"
за участю військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України
про стягнення 3  913  606 грн. 44 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 визнано необґрунтованим відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи №910/10122/19, який заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс". Зупинено провадження у справі № 910/10122/19 до вирішення суддею, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19. Передано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Не погодившись з прийнятою ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд"  звернулося  до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі № 910/10122/19 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію вирішення заяви про відвід судді, стверджуючи про упереджене ставлення судді Ломаки В.С. до відповідача, про безпідставність визнання заяви необґрунтованою та протиправне зупинення провадження  у справі всупереч ст. ст. 38, 39, п.5 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України. 
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції були допущенні порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Владимиренко С.В.,  суддів Ходаківської І.П., Демидової А.М. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі № 910/10122/19 залишено без руху. Роз`яснено  Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, які підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги. 
25.02.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про усунення недоліків апеляційної скарги з доданими доказами сплати судового збору - платіжне доручення №336 від 20.02.2020 на сум 2102 грн., яка підтверджує сплату скаржником судового збору в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.
Вивчивши матеріали апеляційної скарги, суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження.
Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення даної ухвали до суду не надійшло.
Апеляційна скарга подана з додержанням вимог статей     256, 258     та     259 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 1    ст. 270 Господарського процесуального кодексу України     у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).
Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13   ст. 8 Господарського процесуального кодексу України     розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвала Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 в частині визнання необґрунтованим відводу судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19, який заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" та передачі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд  Плюс" про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України не підлягає апеляційному оскарженню згідно ст.255 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.
З урахування приписів ст. 255, п.1 ч.1 ст.261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі № 910/10122/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 в частині визнання необґрунтованим відводу судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19, який заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" та в частині передання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.3 ст.255 Господарського процесуального кодексу України заперечення на ухвали,що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду,включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Виходячи із зазначених норм процесуального права, перегляд оскаржуваної ухвали в частині зупинення провадження у справі № 910/10122/19 підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження згідно ч.2 ст.271 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі №910/10122/19 в частині зупинення провадження у справі № 910/10122/19. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі №910/10122/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 в частині визнання необґрунтованим відводу судді Ломаки В.С. від розгляду справи №910/10122/19, який заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" та в частині передання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд апеляційної скарги в частині зупинення провадження у справі № 910/10122/19 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
У відповідності до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши наявні у справі матеріали, надавши належну оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі № 910/10122/19 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вестбуд Плюс"  без задоволення, з наступних підстав.
В провадженні Господарського суду міста Києва (суддя Ломака В.С.) перебуває справа № 910/10122/19 за позовом "Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про стягнення 3 913  606 грн. 44 коп.
В ході розгляду справи  20.01.2020 до Господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" подано заяву про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19. 
Вищевказана заява мотивована тим, що у підготовчому засіданні 14.01.2020 року суд, без постановлення будь-яких ухвал, погодився на участь прокурора у даній справі, не навівши при цьому оцінки достатності підстав для його залучення, як цього вимагають положення статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Внаслідок цього є незрозумілим є статус прокурора у цій справі (позивач, відповідач, третя особа, орган чи особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб тощо), хоча, при залученні до участі у цій справі прокурора після відкриття провадження у справі, суд зобов`язаний був винести відповідну ухвалу, тим самим підтвердити повноваження прокурора для участі у даній справі, вказавши на чиїй стороні залучається прокурор та якими повноваженнями він наділений, що випливає з аналізу статей 45-53 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, відповідач вказує на те, що прокурор фактично обґрунтовує загрозу порушення прав держави в особі Міністерства оборони України як ЦООВ, який здійснює державну політику у сфері оборони, але саме Міністерство до участі у справі залучено не було. Водночас, позивач є окремою юридичною особою, яка утримується за кошти державного бюджету, а Міністерство навіть не є учасником спірних правовідносин (щодо виконання умов договору), відтак прокурор не обґрунтував чим саме будуть порушені права Міністерства оборони України і в чому полягає необхідність їх захисту. За таких обставин відповідач вважає, що подана прокурором заява про вступ у справ є необґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для участі у справі прокурора, про що суду необхідно було винести відповідну ухвалу про повернення заяви прокурора.  Залишення без належного реагування необґрунтованої заяви прокурора та вчинення дій, спрямованих на фактичний допуск прокурора до участі у справі без визначення його статусу відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України, відповідач розцінює як упереджене ставлення до себе з боку головуючого судді у справі Ломаки В.С., внаслідок чого було порушено основоположний принцип господарського судочинства - принцип рівності учасників справи.   
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі № 910/10122/19  визнано необґрунтованим відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19. Зупинено провадження у справі № 910/10122/19 до вирішення суддею, визначеним у порядку, встановленому ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/10122/19. Передано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд Плюс" про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі з огляду на наступне.
Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №         475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі, як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.
В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".
Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваної ухвали) було встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваної ухвали) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді.
Враховуючи, що вирішення питання про зупинення провадження у справі на період вирішення заяви про відвід судді процесуальним законом визначено, як право суду, та з урахуванням обставин зупинення провадження у даній справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зупиняючи провадження на період вирішення відводу, місцевий господарський суд діяв відповідно до вказаних вимог ГПК України  (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваної ухвали) та з урахуванням обставин цієї справи.
Таким чином, доводи апелянта по суті    його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами    для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, що стали б підставою для постановлення невірної ухвали суду, Північним апеляційним господарським судом за результатами перегляду справи в апеляційному порядку не встановлено.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм процесуального права (в редакції, що діяли на час прийняття оскаржуваної ухвали), а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст.269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вестбуд Плюс"  залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі № 910/10122/19 - без змін.
2. Матеріали справи № 910/10122/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            С.В. Владимиренко 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                А.М. Демидова