ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 216/6204/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
          за участю секретаря Іотової А.О.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кравченко Олени Дмитрівни на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2020 р. (суддя Бутенко М. В.) в адміністративній справі №216/6204/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кравченко Олени Дмитрівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК № 1579268 від 02 жовтня 2019 р., прийняту інспектором взводу № 2 роти № 1 ППП в м. Кривий Ріг Кравченко О.Д.,  про накладення адміністративного стягнення  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що спірна постанова прийнята відповідачем без врахування обставини технічної несправності транспортного засобу, яким він керував.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2020 р. позов задоволено. 
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кравченко О.Д. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує, що за результатами розгляду справи адміністративне правопорушення до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн. шляхом винесення постанови серії ЕАК № 1579268 від 02 жовтня 2019 р. відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 р. № 1395, та КУпАП. Доказом скоєння правопорушення є відеозапис.
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.
Учасники процесу повідомлені про день судового засідання у спосіб, визначений статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом направлення      електронного листа  скаржнику - 24 квітня 2020 р., телефонограма позивачу - 24 квітня 2020 р., не прибули. В телефонному режимі учасники процесу не заперечували проти розгляду справи у їх відсутність. Позивач також повідомлявся про необхідність отримання судової кореспонденції, яка перебуває у відділенні поштового зв`язку з 14 квітня 2020 р.
Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кравченко О.Д. від 02 жовтня 2019 р. серії ЕАК № 1579268, 24 вересня 2019 р. о 11:07 годині ОСОБА_1 в м. Кривому Розі по вул. Дніпровське шосе, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений поєднаний червоний з жовтим сигнал світлофору, перетнувши дорожню розмітку 1.12 "стоп-лінія", що є порушенням підпункту "є" 8.7.3 ПДР. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено правомірність свого рішення.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) - (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення    (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно змісту спірної постанови   ОСОБА_1 , 24.09.2019 об 11:07:33, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонний поєднаний червоний з жовтим сигнал світлофору, перетнувши дорожню розмітку 1.12 "стоп-лінія", що є порушенням підпункту "є" 8.7.3 ПДР. Також у постанові зазначено, що правопорушення зафіксовано на відеореєстратор ff7663, права та обов`язки роз`яснено на бодікамеру ae00144, 00268. 
На підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного проступку відповідачем до суду першої інстанції надано відеозапис з відеореєстратора, який використовується інспекторами поліції на підставі статті 40 Закону України "Про Національну поліцію".  На відеозапису зафіксована обставина зупинки легкового автомобіля на стоп-лінії на червоний сигнал світлофора 24.09.2019 об 11:07:26 та початок його руху на поєднаний червоний/жовтий сигнал світлофора об 11:07:40. Відеозапис тривав безперервно до моменту зупинки автомобіля на вимогу поліцейських - до 11:08:13. В цей час на відеозапису зафіксована марка автомобіля -   Volkswagen та його номерний знак - НОМЕР_1 .
Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджується обставина руху автомобіля Volkswagen   НОМЕР_1 на поєднаний червоний і жовтий сигнал світлофора 24 вересня 2019 р. об 11:07:40 год.
Висновок суду першої інстанції про те, що з наданого відеозапису неможливо чітко встановити подію правопорушення не відповідає обставинам справи та спростовується змістом відеозапису.
Підпункт "є" п. 8.7.3 ПДР забороняє рух при поєднанні червоного і жовтого сигналів, який інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.
          Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за  проїзд на заборонний сигнал світлофора  у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Визначена спірною постановою сума штрафу - 425 грн. відповідає санкції наведеної статті.
          Позивач стверджував, що причиною різкого руху автомобіля з місця стали його технічні несправності, доказом чого є наряд-замовлення на технічне обслуговування, яке не прийнято поліцейськими до уваги при прийнятті спірної постанови.
          Колегія суддів критично оцінює такі доводи з огляду на наступне.
          По-перше, як вбачається з наведеного вище відеозапису обставин подій, після початку руху  об 11:07:40 автомобіль набирав швидкість, зупинившись лише на вимогу поліцейських. При цьому, позивач, як водій транспортного засобу, після усвідомлення мимовільного руху транспортного засобу, був зобов`язаний увімкнути аварійний сигнал та зупинити автомобіль, не наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху. Однак, зазначені дії позивачем вчинені не були.
          По-друге, наданий позивачем наряд-замовлення на технічне обслуговування № VWTN0001877 датований 30.09.2019, проте як несправність автомобіля виникла, з його   слів, 24.09.2019. Крім того, за змістом "Рекомендацій та побажання Власнику автомобіля" виявлена некоректна робота АКП, що потягло а собою різкий рух автомобіля з місця.
          Колегія суддів зазначає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не за різкий рух автомобіля, а за рух автомобіля на заборонений сигнал світлофора. Позивач взагалі стверджував про те, що автомобіль самостійно зрушив з місця, тобто помимо його волі, однак така технічна несправність, яка би потягла некерованість автомобіля, при технічному обслуговуванні не виявлена. Клопотання про проведення технічної експертизи автомобіля, висновок якої є належним доказом технічного стану автомобіля в момент скоєння адміністративного проступку позивач не заявляв. 
          Згідно пункту 3 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Керуючись статтями   315, 317,   321,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кравченко Олени Дмитрівни - задовольнити.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2020 р. в адміністративній справі №216/6204/19 - скасувати та ухвалити у справі нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кравченко Олени Дмитрівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.         
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 травня 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук