Номер провадження: 22-ц/813/4363/20 
Номер справи місцевого суду: 521/19166/19
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2  на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів 

В С Т А Н О В И В: 

У листопаді 2019 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , у якому просив суд стягнути з ОСОБА_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 для утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тверду суму у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - визнано неподаною та повернуто.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник  ОСОБА_1  - ОСОБА_2  подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року , а справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження.
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Предметом оскарження є ухвала суду  про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ст.353 ЦПК України).
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).         
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 на підставі ст. 185 ЦПК України, районний суд виходив з того, що позов підписаний та поданий від імені позивача ОСОБА_1 представником ОСОБА_2 , однак, будь - які документи на підтвердження того, що ОСОБА_2   є адвокатом (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, витягу з Єдиного реєстру адвокатів, ордеру) до позовної заяви не надані. 
Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справ, виходячи з наступного. 
Так, відповідно до ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
У частині 4 ст.131-2 Конституції України зазначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Відповідно до п. 2 ч. 6, ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 1 ст. 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи:
1) малозначні справи;
2) що виникають з трудових відносин;
3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
При цьому, згідно ч.3 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.
Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вищезазначеними вимогами.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, що згідно п. 1 ч.1 та ч.4 ст. 274 ЦПК України може розглядатися у спрощеному позовному провадженні, як малозначна справа. 
Згідно ч.ч.1,2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Таким чином, цивільно-процесуальним законодавством визначено конкретні випадки, у яких представником у суді, крім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.
Отже, під час розгляду справи про стягнення аліментів, представником сторони може бути не лише адвокат, а й особа, яка досягла 18 років та має повну процесуальну дієздатність.
Як вбачається з копії довіреності від 11 листопада 2019 року, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси, зокрема, в усіх судових установах, Господарських судах України, Верховному суді України, в судах загальної юрисдикції, судах першої, апеляційної та касаційної інстанції з усіма правами, наданими законом позивачу (а.с. 5).
Позовна заява підписана та подана до суду саме представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за довіреністю.
З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що дана справа є малозначною, тому представництво позивача у суді на підставі довіреності не суперечить вимогам цивільного процесуального закону та Конституції України, а тому повернення позовної заяви відбулося без достатніх на то правових підстав,
Окрім того, апеляційний суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч.3 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду. 
Отже, виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
Таким чином, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 367, 368, ч.2 ст. 369, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1  - ОСОБА_2  - задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року - скасувати, а цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  
Повний текст судового рішення складено 04.05.2020 року.

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                 О.С. Комлева

С.М. Сегеда