Справа № 464/5656/19                                Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю. 
Провадження № 33/811/1326/19                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності, - ОСОБА_1 ,
представника - адвоката Саннікова Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Саннікова Романа Миколайовича на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року,

встановив :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 26.11.2019,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: 
АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 10 жовтня 2019 року о 00.15 год. у м.Львові на вул. Скрипника, 15а, керував автомобілем марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду для визначення стану сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
На постанову судді представник ОСОБА_1 - адвокат Санніков Р.М. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Апелянт вважає постанову судді незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставини, які підлягають з`ясуванню та з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду матеріалам та фактичним обставинам. 
Апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки він був пасажиром, а не водієм так як автомобілем керував його двоюрідний брат ОСОБА_2 , який залишив автомобіль і пішов додому. У ОСОБА_1 були запасні ключі від транспортного засобу. 
Апелянт наполягає, що в матеріалах справи відсутній належний відеозапис події з відеореєстратора та нагрудних камер працівників поліції. ОСОБА_1 відвезли у відділок поліції для встановлення особи, оскільки у нього не було прав водія, але був паспорт. У відділі поліції намагалися на ОСОБА_1 скласти протоколи, але свідки їх відмовилися підписувати, оскільки не бачили ОСОБА_1 в автомобілі, а тому події, які зафіксовані на відеозаписі це вже після того, як ОСОБА_1 відпустили з поліції. Працівники поліції прослідкували за останнім і намагалися отримати хабар за не складання протоколів на ОСОБА_1 , оскільки подібний інцидент був кілька тижнів до того дня. ОСОБА_1 було зупинено через не роботу показника повороту. Того разу ОСОБА_1 дав поліцейським 500 гривень і його відпустили, а в даному випадку відмовився давати 200 доларів, які у нього вимагали за не складення протоколів щодо нього. По даному факту була скерована скарга у управління поліції на дії поліцейських. Покликання в постанові на пояснення свідків є безпідставними, оскільки їх не було допитано в судовому засіданні під присягу. Неприбуття в судові засідання свідка ОСОБА_2 обґрунтоване його відсутністю в Україні, оскільки такий перебуває на заробітках за кордоном, але це не спростовує факт його керування транспортним засобом 10 жовтня 2019 року. 
У судовому засіданні 12 лютого 2020 року адвокат Санніком Р.М. та ОСОБА_1 підтримали апеляційні вимоги в повному обсязі та проси задовольнити їх. Крім того ОСОБА_1 наполягав, що автомобіль належить його братові і саме він керував ТЗ, але зараз перебуває за кордоном тому прибути в суд не може. У нього були запасні ключі від автомобіля і він лише біля нього знаходився, але не керував ним, а тому не підписував протокол про адміністративне правопорушення. Тим більше працівники поліції за не складення протоколу вимагали у нього хабар, але він не дав. Такі дії працівників поліції були оскаржені до суду, але результатів ще немає. 
Адвокат Санніков Р.В. заявив клопотання, яке підтримав ОСОБА_1, про виклик в суд апеляційної інстанції працівників поліції, які складали протокол щодо ОСОБА_1 . Дане клопотання було задоволено і слухання справи перенесли на 11.03.2020 з викликом в суд працівників поліції, однак за викликом ніхто не прибув, як і не з`явилися апелянт - адвокат Санніков Р.М. та ОСОБА_1, які були належним чином повідомлені про дане судове засідання. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно с даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватіт. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винністьсть ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 1970285 від 10.10.2019, складений о 00:45 год. у с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, який ОСОБА_1 відмовився підписувати, але в поясненнях написав, що коли він купував продукти в міні маркеті то його запросили для встановлення особи, копію протоколу не отримував (а.с.1,2);
- інформацією з дисків відеозапису, де видно, що біля автомобіля, який зупинився поруч з магазином, крім ОСОБА_1 не було більше нікого (а.с.3);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці за допомогою приладу «Драгер» так і в медичному закладі (а.с. 5,6);
- ксерокопією постанови серії ДПО18 № 555482 від 10.10.2019 складений на ОСОБА_1 про порушення вимог ч.1 ст.126, ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що перед поворотом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напряму та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, від підпису постанови відмовився (а.с. 7).
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем не відповідають дійсності та спростовуються постановою про накладення на нього штрафу за порушення правил дорожнього руху, а тому не беруться до уваги судом апеляційної інстанції.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено поясненнями свідків. 
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та,відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката Саннікова Романа Миколайовича - залишити без задоволення.
Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В.Белена